ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року	Львів	Справа № 140/3335/19 пров. № А/857/10008/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в справі №140/3335/20 (суддя Лозовський О.А., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТНОВИВ:

У липні 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Колтонюк Ю.В в порядку ст.383 КАС України звернувся в суд з заявою, в якій просив постановити окрему ухвалу про визнання протиправним рішення Міністерства оборони України від 19 червня 2020 року, оформленого протоколом №84, про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яке прийнято при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №140/3335/19.
22 липня 2020 року Волинський окружний адміністративний суд постановив окрему ухвалу, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 задовольнив.
Визнав протиправним рішення щодо повторної відмови у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 8 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 червня 2020 року №84, прийнятого на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020.
Копію даної ухвали направлено учасникам справи.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 Міністерство оборони України зобов`язано розглянути заяву щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги. 
Виконуючи рішення суду, Міністерство оборони України діяло в межах та у спосіб, визначений постановою КМ України від 25.12.2013 №975, розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби.
За висновками розгляду даної заяви Комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оскільки ним не надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення.
Вказує, що рішення у справі №140/3335/19 приймалося виключно за предметом позову, який стосувався пропуску позивачем строку подання заяви на призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
З огляду на викладене, просить скасувати окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 повністю.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 у справі №140/3335/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, постановлено визнати протиправним та скасувати пункт 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом №105; зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.325 КАС України зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття. 
27.05.2020 був виданий виконавчий лист №873/2020 та пред`явлений до виконання.
Протоколом від 19.06.2020 №84 засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було відмовлено.
Вважаючи, що вказане рішення МО України прийняло всупереч вищезазначеним рішенням судів, представник позивача звернувся до суду із заявою про визнання протиправним рішення МО України - відповідача на виконання рішення суду у справі №140/3335/19 та постановлення окремої ухвали.
Задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 та постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що оформлене пунктом 8 протоколу від 19.06.2020 №84 рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги прийнято всупереч рішення суду, яке набрало законної сили, адже не враховує викладені у такому судовому акті висновки.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 129-1 Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно зі  статті 14 КАС України  судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічного змісту правові норми містить стаття 370 КАС України. 
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому  статтею 8 Конституції України  принципу верховенства права.
Відповідно до частини першої  статті 383 КАС України  особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У відповідності до частини шостої  статті 383 КАС України  за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому  статтею 249 цього Кодексу.
Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами  статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Як правильно встановив суд першої інстанції, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, 09.08.2019 прийняла рішення, оформлене протоколом №105 (п. 17), про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, обґрунтоване тим, що минув трирічний термін з моменту встановлення ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи  14.06.2016 до подання заяви про призначення і виплату одноразової грошової допомоги  11.07.2019.
Відповідно до змісту рішення від 24.04.2020 у даній справі Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував пункт 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом №105, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Міністерство оборони України зобов`язав прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Відповідно до частини четвертої  статті 78 КАС України  обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Поряд з цим, відповідно до протоколу від 19.06.2020 №84 засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на виконання рішення суду розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням IIІ (третьої) групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, та у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було відмовлено.
Підставою для відмови вказано, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення.
Проте суд першої інстанції, дослідивши рішення суду апеляційної інстанції правильно вказав на те, що цим рішенням встановлено, що згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 31.05.2016 №2389 підтверджено, що поранення, контузія та захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В мотивувальній частині рішення суд також зазначив, що матеріалами справи підтверджено та відповідачем не ставиться під сумнів, що поранення (контузію) позивач отримав не внаслідок власних протиправних дій, а внаслідок виконання обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.
Відтак, на переконання колегії суддів, при ухваленні рішення у справі № 140/3335/19 суд першої інстанції надав правову оцінку всім обставинам справи, зокрема, і наявності підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, що можна зробити лише за результатами аналізу всіх документів, які позивач подавав відповідачу, а не лише обмежився питанням пропуску строку звернення за отриманням такої допомоги.
А тому суд першої інстанції, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, зобов`язав Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 , а не, як вказує апелянт, розглянути заяву позивача про її призначення, чим обґрунтовує правомірність повторної відмови за результатом розгляду заяви. 
Натомість відповідач всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, та не врахувавши викладені у такому судовому акті висновки, прийняв рішення, оформлене пунктом 8 протоколу від 19.06.2020 №84, яким відмовив у поновленні порушених прав ОСОБА_1 .
З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині прийняття рішення щодо відмови у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без урахування висновків суду суперечать пункту 9 частини першої статті  129, статті  129-1 Конституції України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправним рішення комісії Міноборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого п. 21 протоколу від 19.06.2020 №84 щодо повторної відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, прийнятого на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020, та постановив окрему ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України. 
Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що окрема ухвала суду першої інстанції, постановлена в порядку статей  249,  383 КАС України, відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     
Керуючись статтями 243, 249, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 383 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в справі №140/3335/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 04.12.2020.