Ухвала    
23грудня 2020 року
м. Київ
справа № 473/1538/20
провадження № 61-18641ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року у справі за позовом прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та державного підприємства «Вознесенське лісове господарство» до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу, скасування у Державному реєстрі речових прав державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та державне підприємство «Вознесенське лісове господарство» (далі - ДП «Вознесенське лісове господарство») звернулися до суду з позовною заявою до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
визнати незаконним і скасувати розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області від 27 грудня 2012 року за 
№ 1046-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років громадянці ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання худоби із земель не наданих у власність чи користування в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області», яким затверджено проект землеустрою та надано в оренду терміном на 49 років ОСОБА_1 земельну ділянку площею 19,6629 га пасовищ для сінокосіння та випасання худоби в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області;
визнати недійсним договір оренди землі від 06 березня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області та ОСОБА_1 , на підставі якого передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4822080800:01:000:0037 площею 19,6629 га;
визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 20 грудня 2018 року 
№ 9136/0/14-18-СГ в частині надання територіальній громаді сіл, в особі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області у комунальну власність земельної ділянки площею 19.6629 га з кадастровим номером 4822080800:01:000:0037;
скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4822080800:01:000:0037 за Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області за №30758339 від 15 березня 2019 року;
зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з правом постійного ДП «Вознесенське лісове господарство» земельну ділянку площею 19,6629 га з кадастровим номером 4822080800:01:000:0037, розташовану в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 
від 13 жовтня 2020 року позовну заяву прокурора Миколаївської області залишено без розгляду.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року апеляційну скаргу керівника Миколаївської обласної прокуратури задоволено.
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 
від 13 жовтня 2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року, в якій представник заявника просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права
Особа, яка подала касаційну скаргу, вказує на застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду та постановах Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Зінченка А. І. 
на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та державного підприємства «Вознесенське лісове господарство» до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу, скасування у Державному реєстрі речових прав державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року.
Витребувати із Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області вищезазначену цивільну справу (№ 473/1538/20).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 21 січня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович