Справа № 751/4404/20 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В. 	
Провадження № 33/4823/369/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                           	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від  25 вересня 2020 року, 

                                        в с т а н о в и в: 

Вказаною по Вказаною постановою суду    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 04.07.2020 року, в 00 год. 18 хв., в м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 71, керував автомобілем “Volkswagen-Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродно звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду відносно нього у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм процесуального права, та закрити провадження по справі. Вказує на порушення  поліцейським ряду вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема не погоджується з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння. Також вказує на порушення п. 6 Інструкції, оскільки на місці зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції йому не пропонували пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів. Зазначає, що він спочатку відмовився проїхати до медичного закладу з метою перевірки на стан сп`яніння, оскільки поспішав додому, бо без догляду була малолітня дитина, але потім погодився проїхати на освідування до медичного закладу, проте, поліцейські відмовилися його доставляти.  Зауважує, що він не перебував у стані будь якого сп`яніння, оскільки після складання відносно нього протоколу він сів за кермо автомобіля і поїхав додому. Наголошує на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закритті провадження відносно нього.

В апеляційний суд ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про розгляд справи був повідомлені належним чином. Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не буде суперечити вимогам Закону.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ДПР 18 № 357994 від 04.07.2020 року, ОСОБА_1 04.07.2020 року, в 00 год. 18 хв., в м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 71, керував автомобілем “Volkswagen-Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродно звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с.3).
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, та власноруч підписав, додавши в поясненнях, що ”з протоколом не згоден, ознаки наркотичного сп`яніння вигадані інспектором ОСОБА_2 ”.
З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5,6)  надали працівнику патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП  відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що останній відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння у лікарні.
  Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти №1 БУПП в Чернігівській області Мохонька В.В. вбачається, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб “Volkswagen-Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п. 2.9 в) Правил дорожнього руху, а саме в номерному знаку друга літера у зв`язку із своєю затертістю не читалась. В ході спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та від проходження огляду у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності двох свідків. В подальшому на водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водія відсторонили від керування, автомобіль залишили на місці зупинки без порушень ПДР. (а.с. 8).
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи є безпідставними. Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Дослідивши та оцінивши докази в їхній сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху  водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних або токсичних засобів. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від зазначеного обов`язку, тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Спростовується матеріалами справи і позиція апелянта щодо відсутності доказів його вини про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3) мова йде про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.
Також з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. 
За цих обставин, питання, які поставлені в апеляційній скарзі, щодо порушення порядку медичного огляду поліцейськими, не мають ніякого значення для вирішення справи по суті. Адже у випадку відмови особи від проходження  медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські не мають права  ніяким чином примусити цю особу проходити медичний огляд, а можуть лише скласти протокол про адміністративне правопорушення. Обов?язок  водія пройти на вимогу поліцейського  медичний  огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, прямо передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не було виконано ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , як підстави для закриття провадження у справі, про те, що зазначені у протоколі ознаки сп`яніння відносяться саме до ознак алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Таким чином, ознаки сп`яніння, які зазначені у протоколі, а саме: неприродно звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук відносяться до ознак наркотичного сп`яніння.
Вказівка апелянта щодо відсутності в матеріалах провадження доказів відсторонення його від керування транспортним засобом також безпідставні, адже вони спростовуються поясненнями в рапорті інспектора Мохонька В.В. про те, що водія було відсторонено від керування шляхом залишення автомобіля на місці зупинки. (а.с. 8).
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчинених правопорушень, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.        
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено, а відтак, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта щодо наявності процесуальних порушень при постановленні судового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко