П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2237/19	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Домусчі С.Д.,
                                – Турецької І.О.,

за участю: секретар судового засідання – Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, прийняте у складі суду судді Малих О.В. в місті Миколаїв по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївтрансбуд-1» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.07.2019 р. №00053801402, № 00053811402, № 00053791402, № 00053821402,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, а саме:
- № 00053801402 від 10 липня 2019 року (форма «Р») про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 582 661 грн. та про застосування штрафних санкцій на суму 145 665, 25 грн.;
- № 00053811402 від 10 липня 2019 року (форма «Р») про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 259 866 грн. та про застосування штрафних санкцій на суму 64 966, 50 грн.;
- № 00053791402 від 10 липня 2019 року (форма «ПН») про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України), податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму  129 933, 33 грн.;
- № 00053821402 від 10 липня 2019 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 221 410 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївтрансбуд-1» до Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.07.2019 року № 00053791402. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.07.2019 року № 00053801402. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.07.2019 року № 00053811402. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 10.07.2019 року № 00053821402..
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить скасувати його та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перевіркою встановлено придбання ТОВ «МТБ-1» будівельно-монтажних послуг будівництва об`єкту «Зерновий перероблювальний комплекс ТОВ «АГРО-ГРЕЙН» за адрес м. Миколаїв, вул. Янтарна, 318/6 на території орендованого майна. Апелянт вказує, що перевіркою первинних документів (актів виконаних будівельних робіт), договорів встановлено, що фактично придбання будівельно-монтажних робіт по об`єкту «Зерновий перероблювальний комплекс ТОВ «АГРО-ГРЕЙН» за адресою: м.Миколаїв, вул.Янтарна, 318/6» розпочато з 2017 року, проте об`єкт будівництва не введений в експлуатацію та фактично не використовується для здійснення фінансово-господарської діяльності, яка направлена на отримання доходів.
Щодо будівельно-монтажних робіт, придбаних у ТОВ Проммонтажгруп» апелянт зазначає, що  за поясненнями ТОВ «МТБ-1» такі ремонтні роботи здійснювались на підставі наказу 24.05.2018 року, дефектовочного акту від 23.05.2018 та технічних рекомендацій з поточного ремонту ФОП ОСОБА_1 (акт №00001 від 31.07.2018р., на суму 210000 грн.). Але, ані до перевірки, ні до заперечень зазначені документи ТОВ «МТБ-1» не надавало.
Щодо заниження податкових зобов`язань з суми передоплати за послуги по перевезенню пасажирів та організації обслуговування на теплоході "Принцеса Дніпра" апелянт зазначає, що Станом на 17.05.2019 (день підписання акту перевірки) товариством не надано акт про здійснення перевезення та надання послуг від ТОВ «Червона Рута» (код 20049304). Таким чином, на думку апелянта, ТОВ «МТБ-1» не доведено факт перебування робітників підприємства на борту теплоходу «Принцеса Дніпра», та саме факт придбання послуг по перевезенню пасажирів організації обслуговування на теплоході "Принцеса Дніпра", а отже не доведено факт використання таких послуг у господарській діяльності.
Щодо порушення дотримання порядку ведення касових операцій у національній валюті апелянт вказує, що 20.01.2017, 31.07.2017  згідно квитанцій банку ПАТ «КРЕДОБАНК» підприємством здано в банк готівкові кошти на загальну суму 2685000,00 грн., однак зазначена сума не відображена у касовій книзі підприємства. Таким чином, на думку апелянта, підприємством не оприбутковано готівкові кошти у загальному розмірі 2685000,00 грн. в день їх фактичного надходження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 року,занесеною до протоколу судового засідання, здійснено заміну відповідача по справі №400/2237/19 - Головного управління ДФС у Миколаївській області на його правонаступника – Головне управління ДПС у Миколаївській області
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «МТБ-1» зареєстровано як юридична особа 17.08.2007 року та перебуває на податковому обліку в органах ДПС України з 20.08.2007 року. Основний вид господарської діяльності товариства: будівництво житлових і нежитлових будівель (Код КВЕД 41.20).
У період з 17 квітня 2019 року по 11 травня 2019 року спеціалістами ГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «МТБ-1» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.03.2016 року по 31.12.2018 року, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів.
За результатами перевірки складено Акт № 703/14-29-14-02/35301806 від 17.05.2019 року (далі – Акт перевірки), яким встановлено, зокрема, порушення ТОВ «МТБ-1»:
- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 138.1 ст. 138 з урахуванням пп. 14.1.11, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 801 451,00 грн., зокрема: за 2016 рік – на суму 218 790 грн.; за 2017 рік на суму 127 212 грн.; за 2018 рік – на суму 455 449 грн. (за IV квартал);
- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 1354, п. 138.1 ст. 138 з урахуванням пп. 14.1.11, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податку на прибуток за 2018 рік на суму 221 410 грн.;
- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, пп. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 259 866 грн., у тому числі: за липень 2017 року – на суму 98 333 грн.; за жовтень 2017 року – на суму 161 533 грн.;
- п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ПК України, в результаті чого не складено (не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі зведені податкові накладні, в яких платник податку повинен був визначити податкові зобов`язання по податку на додану вартість 259 866, 66 грн., у тому числі за: липень 2017 року – 98 333, 33 грн., вересень 2017 року – 161 533, 33 грн.;
- п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 (далі – Порядок № 4), а саме: за ІІ та ІІ квартали 2017 року було подано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), в якому не була відображена 157 ознака доходу;
- п. 2.6 Положення № 637 у зв`язку неоприбуткуванням ТОВ «МТБ-1» готівкових коштів в касовій книзі підприємства на загальну суму 2 685 000 грн.
На підставі Акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 00053801402 від 10 липня 2019 року (форма «Р») про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 582 661 грн. та про застосування штрафних санкцій на суму 145 665, 25 грн.;
- № 00053811402 від 10 липня 2019 року (форма «Р») про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 259 866 грн. та про застосування штрафних санкцій на суму 64 966, 50 грн.;
- № 00053791402 від 10 липня 2019 року (форма «ПН») про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України (далі – ПК України), податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму  129 933, 33 грн.;
- № 00053821402 від 10 липня 2019 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 221 410 грн.
Не погодившись з висновками податкового органу про порушення Позивачем вимог податкового законодавства та прийнятими ГУ ДФС в Миколаївській області податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач оскаржив вказані рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про його обґрунтованість з огляду на те, що під час перевірки не враховані документи, які підтверджують витрати перевіряємого періоду. Суд першої інстанції також дійшов висновку, що віднесення до податкового кредиту витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Червона Рута» відповідає вимогам ПК України. Відносно висновків контролюючого органу про неоприбуткування грошових коштів на загальну суму 2685000 грн. суд першої інстанції встановив, що обов`язок щодо оприбуткування цих грошових коштів у позивача не виникає, що свідчить про безпідставність висновків Акту перевірки в цій частині.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1. ст. 44 ПК України).
Пункт 185.1 ст. 185 ПК України визначає об`єкт оподаткування ПДВ. Зокрема, до об`єкту оподаткування включаються:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що за операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 ПК України).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
- газу, який постачається для потреб населення;
- електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених ст. 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень ст. 189 цього Кодексу.
У разі здійснення операцій відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (п. 189.1 ст. 189 ПК України).
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України регламентовано, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі придбання товарів, використаних у подальшому з метою проведення ремонтно-будівельних робіт на об`єктах, які належать до необоротних активів, дає підстави для формування податкового кредиту.
Між тим, за змістом п. 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Отже, відповідно до правил Податкового кодексу України, платник податків має право на податковий кредит із ПДВ у сумі податку, сплаченого (нарахованого) у вартості послуг із ТО, ремонту та поліпшень, а також у вартості запчастин, матеріалів і т.п., придбаних для виконання даних робіт за правилом першої події.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.01.2016 року ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» укладено з ТОВ «Агро-Грейн» договір оренди нежитлового приміщення № 04/01-16 на оренду нежитлових приміщень за адресою м. Миколаїв, вул. Янтарна 318/6 площею 454,1 кв.м. (т.2 а.с. 25-28)
До вказаного договору 04.01.2018 року було укладено додаткову угоду № 2, якою дію договору продовжено до 31.12.2018 року та викладено підпункт 2.3.2. пункту 2.3. договору у наступній редакції: «Пристосовувати Об`єкт оренди для потреб власної господарської діяльності шляхом переобладнання, реконструкції, капітального будівництва та ін.. для чого від свого імені самостійно укладати щодо Об`єкта оренди будь-які договори (у тому числі підряду та ін.). Всі витрати, понесені по таких договорах, підлягають зарахуванню в рахунок орендної плати. Нарахування орендної плати за період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року здійснюється після закінчення робіт з переобладнання, реконструкції, капітального будівництва Об`єкта оренди, але не пізніше 31.12.2019 року (т.2 а.с 31) В зв`язку з цим в акті перевірки було зроблено припущення щодо виникнення витрат у ТОВ «МТБ-1» виникають в момент надання Орендодавцем актів виконаних робіт, що є невірним, оскільки це витрати поточного періоду та ніяк не пов`язані з моментом виставлення актів щодо оренди, а прив`язуються лише до дат здійснення витрат з ремонту основних засобів.
Водночас, висновки Акту перевірки, що  витрати у ТОВ МТБ-1» виникають в момент надання Орендодавцем актів виконаних робіт з послуг оренди не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та правилах бухгалтерського обліку. При цьому, суд також звертає увагу, що такі висновки податкового органу не випливають як зі змісту договору оренди нежитлового приміщення № 04/01-16, так і зі змісту додаткової угоди № 2, якими не передбачено, а податковим органом не встановлено вимог щодо надання Орендодавцем актів виконаних робіт з послуг оренди.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в загальній вартості наданих послуг з ремонту об`єкту «Зерновий перероблювальний комплекс «Агро-Грейн» за адресою м. Миколаїв, вул. Янтарна 318/6, що вказані в акті перевірки на стор. 15 - 23, та витрати на які підлягають компенсації з боку орендодавця, помилково включено обсяг поточного ремонту власних основних засобів, зазначених в актах перелічених на стор. 21 Акту перевірки, а саме:
- акт приймання виконаних будівельних робіт №б/н за жовтень 2018 року від 30.10.2018 року на виконання робіт «Виготовлення та монтаж металоконструкцій», код УКТ ЗЕД-3319, де замовник: ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», генпідрядник - ТОВ «Проммонтажгруп» (код ЄДРПОУ 40532681) на загальну вартість 209684,40 грн., у т.ч. ПДВ - 34947,40 грн.;
- акт приймання виконаних будівельних робіт №б/н за листопад 2018 року від 30.10.2018 року на виконання робіт «Виготовлення та монтаж металоконструкцій» код УКТ ЗЕД-3319, де замовник - ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», генпідрядник - ТОВ «Проммонтажгруп» (код ЄДРПОУ 40532681) на загальну вартість 141534,00 грн., у т.ч. ПДВ - 23589,00 грн.;
- акт приймання виконаних будівельних робіт № б/н за листопад 2018 року від 30.10.2018 року на виконання робіт «виготовлення та монтаж металоконструкцій» код УКТ ЗЕД-3319, де замовник - ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», генпідрядник - ТОВ «Проммонтажгруп» (код ЄДРПОУ 40532681) на загальну вартість 151232.60 грн., у т.ч. ПДВ - 25205,43 грн.;
- акт приймання виконаних будівельних робіт № б/н за грудень 2018 року від 29.12.2018 року на виконання робіт «виготовлення та монтаж металоконструкцій» УКТ ЗЕД-3319, де замовник - ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», генпідрядник - ТОВ «Проммонтажгруп» (код 40532681) на загальну вартість 12112800 грн., у т.ч. ПДВ - 20188,00 грн. (т.2 а.с. 58-70)
Зазначені витрати понесені в рамках господарської діяльності ТОВ «Миколаївстрансбуд-1» з поточного ремонту об`єкту «Цех для обслуговування обладнання» за адресою с. Галицинове. вул. Набережна, 42, що перебуває на балансі підприємства (Рах. 10 «Основні засоби»). Поточний ремонт здійснювався на підставі наказу від 24.05.2018 року, дефектовочного акта від 23.05.2018 року та технічних рекомендацій з поточного ремонту ФОП ОСОБА_1 (акт № 00001 від 31.07.2018 року  на суму 210000,00 грн.) (т.2 а.с. 71-78)
Відповідно до пункту 86.10 статті 86 ПК України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.
В порушення цієї норми, під час перевірки не враховані документи, які підтверджують витрати перевіряємого періоду, а саме: договір № 2 від 03.04.2018 року, укладений з ФОП ОСОБА_1 на проведення обстеження виробничої бази ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» цілісний майновий комплекс «Ремонтно-механічна база» за адресою: с. Галицинове, вул. Набережна, 42, її технічного стану та надання рекомендацій з поточного ремонту цих об`єктів(т.1 а.с. 191-193). В рамках виконання цього договору ФОП ОСОБА_1 надані акти виконаних робіт на загальну суму 1297000,00 грн. без ПДВ (а.с. 194-196), чим спростовуються доводи апеляційної скарги у цій частині.
Щодо доводів апелянта в частині взаємовідносин ТОВ «МИКОЛАЇВТРАНСБУД-1» із контрагентом ТОВ «Червона Рута», колегія суддів зазначає наступне.
Згідно вимог п. п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України, до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги);
28.07.2017 року між ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» (замовник) та ТОВ «Червона Рута» (виконавець) було укладено договір № 1/28, предметом якого було надання послуг, перевезення пасажирів на борту теплохода «Принцеса Дніпра», а також організація їх обслуговування та харчування.
На виконання умов цього договору ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» здійснило попередню оплату на загальну суму 1559200,00 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 259866,66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 423 від 28.07.2017 року на суму 150000,00 грн. (попередня оплата за перевезення пасажирів та обслуговування на т/х «Принцеса Дніпра» згідно рахунку № ЧР-0000019 від 26.07.2017 року); № 424 від 28.07.2017 року на суму 440000,00 грн. (попередня оплата за перевезення пасажирів та обслуговування на т/х «Принцеса Дніпра» згідно рахунку № ЧР-0000019 від 26.07.2017 року); № 574 від 28.09.2017 року на суму 379200,00 грн. (попередня оплата за організацію харчування та обслуговування на т/х «Принцеса Дніпра» згідно рахунку № ЧР-0000026 від 22.09.2017 року); № 576 від 25.09.2017 року на суму 590000,00 грн. ( попередня оплата за перевезення пасажирів та обслуговування на т/х «Принцеса Дніпра» згідно рахунку № ЧР-0000025 від 22.09.2017 року).
В Акті перевірки зазначено, що у рамках перевірки надавався наказ про проведення заходу № 31/1 від 17.07.2017 року, кошторис витрат на організацію та проведення святкування 10-річного ювілею з дня заснування ТОВ «ТОВ «Миколаївтрансбуд-1». Таким чином, витрати на перерахування грошових коштів на підставі вищевказаних платіжних доручень були здійснені «ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» в рамках господарської діяльності. 
Разом з тим, як вказано позивачем, в порушення умов договору послуги надані не були, акт виконаних робіт між сторонами не підписано. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ТОВ «Червона Рута» з претензією, в якій вимагає від ТОВ «Червона Рута» виконання своїх договірних зобов`язань з організації заходу. В разі не задоволення претензії ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» буде звертатися до суду. 
Водночас, висновками Акту перевірки підтверджено, що ТОВ «Червона Рута» зареєструвала в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, зазначені в таблиці на стор. 31 Акту.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше в даному випадку це дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що віднесення до податкового кредиту витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Червона Рута» відповідає вимогам ПК України, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.
Щодо доводів апелянта в частині неоприбуткування позивачем грошових коштів на загальну суму 2685000 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Так, висновки Акту перевірки у даній частині ґрунтуються на тому, що до перевірки були надані квитанції банку ПАТ «КРЕДОБАНК»: № 2979141 від 20.01.2017 року на суму 2000000,00 грн.; від 24.04.2017 року № 22750295 на суму 500000,00 грн.; від 31.07.2017 року № 44232601 на суму 185000,00 грн. Зазначені квитанції були розцінені перевіряючими як здавання готівки в банк, висновок про неоприбуткування був зроблений через те, що оприбуткування вищевказаних коштів не відображено в касовій книзі підприємства.
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, в Акті перевірки вказане порушення норм податкового обліку в частині неоприбуткування позивачем грошових коштів було зафіксовано, проте у матеріалах справи відсутні докази прийняття на підставі висновків Акту перевірки у цій частині відповідного податкового повідомлення-рішення. Водночас, оскільки порушення норм податкового обліку в частині неоприбуткування позивачем грошових коштів не є предметом позову, а податкове повідомлення-рішення щодо встановленого Актом перевірки порушення позивачем не оскаржується, доводи апеляційної скарги у цій частині судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги.
Колегія суддів наголошує, що доводи апеляційної скарги фактично дублюють зміст відзиву на адміністративний позов (а.с. 117-120). Таким чином, всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України, згідно яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, податковим органом свого процесуального обов`язку не виконано. Жодних нових доводів та обґрунтувань, в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції, апелянтом наведено не було.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївтрансбуд-1» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.07.2019 р. №00053801402, № 00053811402, № 00053791402, № 00053821402 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     С.Д. Домусчі

Суддя:                                                                                     І.О. Турецька