У х в а л а    
 
12 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 243/2653/18
 
провадження № 61-14045ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми боргу та відсотків за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.
 
15 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва або Києво-Святошинському районному суду Київської області.
 
Своє клопотання обґрунтував тим, що відповідачі неодноразово надавали суду відомості, що мешкають у м. Києві, даний факт підтверджується процесуальними документами, а саме: клопотаннями, заявами та поштовими конвертами, які містяться у матеріалах цієї справи.
 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи до іншого суду відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, встановивши порядок з`ясування обставин та порядок дослідження доказів.
 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, що надійшла 23 вересня 2020 року, в якій заявник просить ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасувати й передати справу на розгляд до іншого суду першої інстанції. 
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2020 року слід відмовити з таких підстав.
 
Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.
 
Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачена можливість такого оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання про передачу справи до іншого суду.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання про передачу справи до іншого суду.
 
Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями та основними засадами цивільного судочинства.
 
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Разом з цим, перевіривши доводи касаційної скарги в частині оскарження ухвали Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які передбачені статтею 411 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення. 
 
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним й обґрунтованим.
 
Згідно з вимогами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
 
Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
 
Подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню (підпункт 15.11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).
 
Отже, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги до суду першої інстанції для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційний суд дійшов правильного висновку та обґрунтовано керувався тим, що чинним ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання про передачу справи до іншого суду, оскільки заперечення на таку ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.
 
Посилання в касаційній скарзі на те, що повертаючи апеляційну скаргу до суду першої інстанції, апеляційний суд перешкоджає у реалізації його конституційного права на доступ до правосуддя є такими, що зводяться до особистого тлумачення норм права.
 
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
За таких обставин, ухвала Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, правильне застосування норм права є очевидним, а підстави для її скасування відсутні. 
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частинами четвертою, шостою, десятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми боргу та відсотків за договором позикою відмовити.  
 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                               О. В. Білоконь

 
                                                                                                                Н. Ю. Сакара