ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року 
м. Київ

справа №  903/563/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу №1 Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - ДП "Укрспирт", скаржник)

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 (головуючий - суддя Вороняк А.С.) та
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 (головуючий - суддя Розізнана І.В., судді: Мельник О.В., Філіпова Т.Л.)

у справі №903/563/14 
за скаргою ДП "Укрспирт"
на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - ДВС) у справі №903/563/14
за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТКО ГРУП", далі - ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП")
до Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (правонаступник - ДП "Укрспирт")
про стягнення 5 716 122, 72 грн.
1.Історія та обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 

1.1. Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 позов Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" про стягнення 5716122,72 грн задоволено частково та постановлено стягнути з останнього                                     3 940 844,54 грн основної заборгованості, 1 058 942,47 грн боргу зі сплати процентів за користування кредитом та 488,49 грн пені, а всього 5 000 275,50 грн.

1.2. На примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 судом видано наказ від 07.08.2014 за               №903/563/14-1, який в подальшому пред`явлений ПАТ "Західінкомбанк" до примусового виконання до ДВС.

1.3. Згідно з постановою ДВС виконавче провадження №44841228 (далі - ВП №44841228) з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 07.08.2014 №903/563/14-1 відкрито 25.09.2014. Цією ж датою заступником начальника ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою було накладено арешт на все майно в межах суми боргу, що належить боржнику - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" у межах суми звернення стягнення - 5 000 275,50 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" лише в межах суми боргу.

1.4. 17.07.2019 головним державним виконавцем ДВС Турчинським В.Є. на підставі ухвали Господарського суду Волинської області від 26.06.2019 у справі №903/563/14 прийнято постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача у виконавчому провадженні №44841228 з ПАТ "Західінкомбанк" на ТОВ ""ЗЛАТКО ГРУП.

1.5. На підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі №903/563/14 06.11.2019 заступником начальника ДВС               Самчуком О.П. прийнято постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника у ВП №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт".

1.6. 06.11.2019 заступником начальника ДВС Самчуком О.П. прийнято постанову про арешт майна боржника, а саме: постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику - все рухоме та нерухоме майно.
1.7. 11.12.2019 до Господарського суду Волинської області надійшла скарга ДП "Укрспирт" №1.9.1-2-1.9.2/2251 від 11.12.2019 на дії ДВС з проханням:
- визнати незаконною та скасувати постанову ДВС від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт";
- визнати незаконними дії ДВС у формі платіжної вимоги від 06.12.2019 №44841228 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ «Оксі банк» 4 350 923,57 грн на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП";
- заборонити ДВС вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" під час виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з ДП "Укрспирт" 5 000 275,50 грн на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

На обґрунтування скарги ДП "Укрспирт" послалось на пункт 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 №145-ІХ (далі - Закон №145-IX), зокрема щодо заборони протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом вчинення виконавчих дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. 

1.8. Судом апеляційної інстанцій додатково встановлено, що постановою Верховного Суду від 03.02.2020 у справі №903/563/14 скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 про заміну сторони (боржника) ВП №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт", а ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17, якою відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця ДВС про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником - залишено в силі.  Суд зазначив, що скаржником апеляційну скаргу таким доводом не доповнено, а тому суд апеляційної інстанції не вправі самостійно брати до уваги дану обставину як підставу для скасування оскаржуваного судового рішення.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020, скаргу ДП "Укрспирт" від 11.12.2019 задоволено частково.

Визнано дії ДВС щодо прийняття постанови від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" неправомірними та скасовано постанову ДВС від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт". 

Відмовлено у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій ДВС у формі платіжної вимоги №44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4 350   923,57 грн на користь TOB "ЗЛАТКО ГРУП" та заборони ДВС вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу Господарського суду Волинської області від 07.08.2014 №903/563/14-1 про стягнення з ДП "Укрспирт" 5   000 275,50 грн на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ДП "Укрспирт", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №903/563/14, ухвалити нове рішення суду, яким визнати незаконною та скасувати постанову ДВС від 06.11.2019 ВП №4841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт"; визнати незаконними дії ДВС у формі платіжної вимоги Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.12.2019 №44841228 про безспірне списання з ДП "Укрспирт" 4 350 923, 57 грн на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".  

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу: 

4.1. оскаржувані судові рішення ухваленні з неправильним застосуванням (тлумаченням) пункту 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №145-IX, оскільки положення даної норми виключають можливість звернення стягнення на грошові кошти боржника у разі неперебування грошових коштів боржника у заставі. Крім того, скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має   фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на даний час існує різна та суперечлива судова практика з питань застосування положень вищевказаного Закону.

5. Позиція інших учасників справи  

5.1. Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

6.Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1.Імперативними приписами частини другої   статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2.   Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.3. Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявного у справі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 18.08.2020 для розгляду касаційної скарги №1 ДП "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №903/563/14 визначено колегію суддів у складі:                    Мамалуй О.О. - головуючий, Стратієнко Л.В., Губенко Н.М.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.08.2020 № 29.3-02/1743, у зв`язку з перебуванням судді Мамалуя О.О. у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №903/563/14, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Колос І.Б.
Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2020 відкрито касаційне провадження у справі                     №903/563/14 за касаційною скаргою №1 ДП "Укрспирт" у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи. Строки розгляду справи у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи передбачені ГПК України. 

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 16.10.2020 № 29.3-02/2613, у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №903/563/14, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Селіваненко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2020 зупинено касаційне провадження у справі №903/563/14 за касаційною скаргою №1 від 15.07.2020 вих. №1.9-1.9.2/1031                     ДП "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду   від 23.06.2020 до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі №910/12809/19.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.11.2020 №29.3-02/3206 у зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В.П. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №903/563/14, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Колос І.Б.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2020 касаційне провадження у справі №903/563/14 поновлено, вирішено здійснити перегляд касаційної скарги №1 від 15.07.2020 вих.№1.9-1.9.2/1031 ДП "Укрспирт" у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7.Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

7.1.   Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, якими частково задоволено скаргу ДП "Укрспирт" на дії ДВС у межах ВП №44841228 під час виконання рішення суду у справі №903/563/14.

7.2.   Приймаючи оскаржувані рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що під час прийняття постанови від 06.11.2019 в межах ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" органом ДВС не дотримано передбачених чинним законодавством вимог/заборон Закону №145-ІХ", а тому вона підлягає скасуванню.

Однак, вимога щодо визнання незаконними дій ДВС у формі платіжної вимоги від 06.12.2019 №44841228 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4350923,57 грн на користь TOB "ЗЛАТКО ГРУП" визнана судами попередніх інстанцій безпідставною, оскільки чинним законодавством не встановлено заборони органам ДВС вчиняти дії під час виконання рішення суду, спрямованих на стягнення грошових коштів за кредитними договорами боржника. 

Щодо вимоги скаржника відносно заборони ДВС вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу Господарського суду Волинської області від 07.08.2014 №903/563/14-1 про стягнення з ДП "Укрспирт" 5   000 275,50 грн на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП" суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що боржником не наведено реального (наявного на час розгляду скарги) порушення його прав чи інтересів, а також не надано доказів наявності неправомірних дій з боку державного виконавця пов`язаних із забороною останнім вчиняти дії щодо боржника в майбутньому, які б порушили права боржника. 

7.3. Верховний Суд, здійснючи касаційній перегляд оскаржуваних судових рішень виключно щодо правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження зазначає таке.

7.4. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

7.5. Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

7.6. Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон  №1404-VIII) .

7.7. Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

7.8. При цьому, дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

7.9. Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

7.10. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

7.11. 20.10.2019 набрав чинності Закон №145-IX.

7.12. Пунктом 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №145-IX заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

7.13. Визначальним для застосування пункту 3 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №145-IX в контексті спірних правовідносин, є момент (дата) включення об`єкта права державної власності, зокрема, ДП "Укрспирт" як єдиного майнового комплексу, до переліку, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

7.14. Правова конструкція зазначеного пункту вказує, що законодавець розповсюдив дію цього пункту лише на об`єкти права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліку, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

7.15. Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» ДП "Укрспирт" входило до затвердженого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації. Постанову ДВС у межах ВП №4841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" було прийнято 06.11.2019, тобто після набрання чинності Закону №145-IX.

7.16. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови від 06.11.2019 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" у межах ВП №4841228 є неправомірними, а тому ця постанова підлягає скасуванню. 

7.17. Щодо доводів касаційної скарги про неправильне застосування (тлумаченням) судами попередніх інстанцій пункту 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №145-IX Верховний Суд зазначає таке. 

7.18. З урахуванням заборони, встановленої пунктом 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №145-IX, в комплексі з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент його прийняття, законодавцем в основу правового регулювання, визначеного цією нормою права, було покладено як принцип обов`язковості виконання судових рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки, національної безпеки та з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур.

Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів, а також товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто вказаною нормою Закону з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема грошові кошти, що узгоджується з положеннями чинного законодавства України, а також відповідає меті та суті Закону №145-ІХ.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 у справі №910/13346/18, від 29.04.2020 у справі №910/6948/19, від 18.08.2020 у справі №911/5057/15, від 14.08.2020 у справі №910/7187/19, від 15.09.2020 у справі №910/5702/19.

7.19. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/12809/19 визнав помилковим посилання скаржника на те, що передбачена пунктом 3 Розділу III Прикінцевих та перехідних положень Закону №145-ІХ можливість проводити виконавчі дії стосується лише стягнення тих грошових коштів і товарів, які були передані у заставу за кредитними договорами, оскільки положення щодо заборони вчинення виконавчих дій, передбаченої пунктом 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ слід застосовувати таким чином, що така заборона не поширюється на стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також окремо на стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, які були ними укладені.

7.20. На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки судовим рішенням у справі №903/563/14 з боржника стягнуто заборгованість за кредитним договором, то заборона вчинення виконавчих дій, встановлена Законом №145-IX, не поширюється на виконання вказаного рішення суду. Отже, при вирішенні цієї справи суди попередніх інстанцій дійшли правомірних висновків щодо задоволення скарги ДП "Укрспирт" частково.

7.21. Таким чином, з огляду на наведену правову позицію щодо застосування пункту 3 Розділу ІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №145-IX, викладену у Розділі 7 цієї постанови, а також встановлені судами фактичні обставини справи, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги. 

7.22.   Верховний Суд відзначає, що аргументи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів, оскільки такі аргументи зводяться до незгоди скаржника з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлення ними обставин справи, містять також посилання на обставини, що були предметом дослідження й оцінки судами.

7.23.   Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки згідно з імперативним приписом частини другої   статті 300 ГПК України   суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.24.   За наведених у цій постанові обставин Верховний Суд вважає, що аргументи та доводи касаційної скарги не спростувують правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

7.25. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких у цьому випадку немає.

7.26.   У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

7.27.   Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1.   Звертаючись з касаційною скаргою, ДП "Укрспирт" не спростувало наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ним судових рішень у справі.

8.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ДП "Укрспирт" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

9. Судові витрати

9.1. Понесені ДП "Укрспирт" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ДП "Укрспирт", оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу №1 Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020  у справі №903/563/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          Т. Малашенкова 
Суддя                                                                                                          І. Булгакова
Суддя                                                                                                                          І. Колос