ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р.	Справа № 520/1556/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 27.07.20 року по справі № 520/1556/2020
          за позовом       Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до       Головного управління Державної податкової служби у Харківській області           
          про визнання дій протиправними, скасування наказу та податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі та текстом також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на підставі Наказа № 3034 від 17.12.2019.
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області від 17.03.2020 за № 00003533306 про застосування штрафних (фінансових санкцій/штрафу) у сумі 510,00 грн на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України; № 00003523306 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за 2018 рік у сумі 256541,10 грн та нарахування штрафних санкцій у сумі 64135,28 грн згідно з п. п. 54.2.3 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на підставі Наказа № 3034 від 17.12.2019.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області від 17.03.2020 за № 00003533306 про застосування штрафних (фінансових санкцій/штрафу) у розмірі 510,00 грн на підставі п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України; № 00003523306 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за 2018 рік у сумі 256541,10 грн та нарахування штрафних санкцій у сумі 64135,28 грн згідно з п. п. 54.2.3 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України;
Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області судовий збір у сумі 4052,00 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській  області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ґрунтується виключно на правовій позиції позивача без урахування доводів та пояснень, наданих відповідачем, що зумовило неправильне вирішення справи. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та  нормативно - правове обґрунтування, зазначені ним у відзиві на позовну заяву.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 31.01.2019 Головним управлінням ДФС у Харківській області складено та направлено на адресу позивача запит № 2595/ФОП/20-40-13-04-11, в якому зазначено, що контролюючим органом отримано податкову інформацію щодо ФОП ОСОБА_1 , яка протягом 2017-2018 років реалізовувала товар, доставку якого здійснювало ТОВ "Нова Пошта", а розрахунки за товар проводились із залученням ТОВ "Пост Фінанс". Так, в ході проведеного аналізу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала грошові кошти у 2017 році - 1291,3 тис. грн, у 2018 році - 3210,3 тис. грн., проте, згідно з декларацією платника єдиного податку у 2017 році задекларувала - 929 385,76 грн, за 2018 рік станом на 30.01.2019 (дату складення запиту контролюючим органом) податкова декларація не подавалася. Враховуючи викладене, у вказаному запиті податковий орган просив протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження за 2017 - 2018 роки) з приводу наведених вище фактів щодо недостовірності даних, які містяться у декларації, зокрема, але не виключно: договори та угоди; видаткові накладні; розрахунки банку; розрахункові документи; акти виконаних робіт; книгу обліку доходів та витрат.
ФОП ОСОБА_1 на запит контролюючого органу 18.02.2019 надано відповідь (без документального підтвердження), в якому повідомлено ГУ ДФС у Харківській області, що протягом 2017 - 2018 років, з метою здійснення підприємницької діяльності, нею придбавалась уживана техніка у приватних осіб, з умовою можливості повернення такої техніки продавцю у разі виявлення недоліків та несправностей, які унеможливлювали використання та продаж придбаного товару; після проведення технічної перевірки такої техніки, якщо було виявлено недоліки техніка поверталася продавцю шляхом поштового відправлення, яке здійснювалось через ТОВ "Нова Пошта"; витрати, пов`язані з поверненням технічно несправного товару, покладалися на продавця і відшкодовувалися продавцем покупцю; повернення грошових коштів здійснювалося з використанням послуг ТОВ "Пост Фінанс".
Також, у відповіді ФОП ОСОБА_1 вказала, що статтею 165 Податкового кодексу України встановлено виключний перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, вартість товарів, які надходять платнику податку як гарантійна заміна у порядку, встановленому законом, а також грошова компенсація вартості товарів, надана платнику податку в разі їх повернення продавцю або особі, уповноваженій таким продавцем здійснювати їх гарантійне обслуговування (заміну) протягом гарантійного строку, але не вище ніж ціна придбання таких товарів. Враховуючи викладене, позивачем повідомлено податковий орган, що суми, які поверталися за несправний товар, не були включені до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу, оскільки такі кошти не є доходом і не відображаються при поданні річної декларації платника єдиного податку.
Після отримання відповіді позивача (вх. №23557/ФОП) Головним управлінням ДПС у Харківській області, у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на запит № 2595/ФОП/20-40-13-04-11 від 31.01.2019, 17 грудня 2019 року винесено Наказ № 3034 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків самозайнятої особи ОСОБА_1 ", відповідного до якого на підставі п. п 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 49.2 ст. 49, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п. п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) з 07 лютого 2020 року тривалістю 3 робочих дня за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 з питання дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України, податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 18.02.2020 за № 439/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 (надалі також - акт перевірки) /а.с. 80-98/, яким встановлено перевищення самозайнятою особою ОСОБА_1 граничного обсягу доходів у 2018 році на 1710274,00 грн (3210274,00 грн - 1500000,00 грн), у зв`язку з чим, за висновками відповідача, позивач, враховуючи приписи п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, в наступному податковому (звітному) кварталі зобов`язаний за заявою перейти на застосування ставки єдиного податку третьої групи, або відмовитися від застосування спрощеної системи; такі платники до суми перевищення зобов`язані застосовувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. 
Самозайнятою особою ОСОБА_1 вказане застосування ставки в розмірі 15 відсотків не здійснено, заява стосовно відмови від застосування спрощеної системи оподаткування не надана та перехід з 01.01.2019 на загальну систему оподаткування не здійснено.
Отже, за висновками акта перевірки, в порушення вимог п. п 2 п. 293.8 статті 293 Податкового кодексу України, позивачем занижено податкові зобов`язання з єдиного податку за 2018 рік на 256541,10 грн. (1710274 грн. х 15 %) та не надано в повному обсязі документи на перевірку, чим порушено п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України.
На підставі встановлених порушень Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.03.2020:
- № 00003523306 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за 2018 рік у сумі 256541,10 грн та нарахування штрафних санкцій у сумі 64135,28 грн згідно з п. п. 54.2.3 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України /а.с. 78/;
- № 00003533306 про застосування штрафних (фінансових санкцій/штрафу) у сумі 510,00 грн за порушення п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України /а.с. 77/.
Не погоджуючись із винесеним податковим органом Наказом № 3034 від 17.12.2019 та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 17.03.2020 за № 00003533306 та № 00003523306, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що судовим рішенням у справі № 520/6836/19 фактично встановлено незаконність підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а тому подальший порядок її здійснення (наявність чи відсутність порушень), у тому числі наявність чи відсутність порушень податкового законодавства, не впливає на хід розгляду адміністративної справи №520/1556/2020.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів виходить з того, що згідно з частиною 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судовим розглядом установлено, що податковим органом прийнято спірні податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки, проведеної на підставі Наказа № 3034 від 17.12.2019, проте, наказ керівника контролюючого органу про проведення перевірки позивача за той же період та з тих самих підстав скасовано рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 520/6836/19.
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 520/6836/19, адміністративний позов фізичної особи - підприємця   ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання незаконним та скасування наказа, зупинення певних дій - задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано Наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 2507 від 03 квітня 2019 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1 ".
У задоволенні решти позовних вимог - відмолено.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 повернуто скаржнику.
Отже, в силу статті 255 КАС України рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі № 520/6836/19 набрало законної сили 20.11.2019, та має преюдиційне значення при розгляді цієї справи.
При ухвалені рішення у справі № 520/6836/19 встановлено, «що підставою для винесення оскаржуваного наказу від 03.04.2019 слугувало неотримання пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит № 2595/ФОП/20-40-13-04-11 від 31.01.2019. Поряд з цим, судовим розглядом установлено, що позивач надав обґрунтовані пояснення, проте, запитуваних документів не надав, що по суті узгоджується із приписами п. п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки із змісту наданого запиту не вбачається, яке саме допустила порушення вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 . У такому випадку надання позивачем документів первинного бухгалтерського обліку, ведення яких не передбачено в наслідок застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності не передбачено приписами зазначеної норми ПК України. Оскільки запит не містив посилань на порушення позивачем вимог податкового законодавства, у ФОП ОСОБА_1 і не виникало обов`язку надання і відповідних письмових пояснень та їх документального підтвердження.».
З урахуванням наведеного висновку, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що документальна позапланова невиїзна перевірка здійснена контролюючим органом без законних підстав, що, в свою чергу, нівелює її наслідки.
Акт перевірки, отриманий в результаті документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 є неналежним доказом, виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для оцінки по суті наявності/відсутності допущених порушень платником податків - позивачем норм податкового законодавства, оскільки такі порушені зафіксовані в акті перевірки, який, в свою чергу, не є допустимим доказом, є правомірним.
Наведені обставини є самостійною та безумовною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.
Обставини ненадання позивачем пояснень та їх документального підтвердження за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, яким вже надавалась правова оцінка у межах розгляду справи № 520/6836/19, не потребують повторного встановлення та перевірки відповідно до приписів частини четвертої статті 78 КАС України.
Колегія суддів ураховує, що передбачене частиною 4  статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Проте, за результатом розгляду фактичних обставин у цій справі та дослідження долучених до цієї справи письмових доказів колегія суддів сприймає як обов`язкові висновки, що наведені у чинному судовому рішенні у іншій адміністративній справі № 520/6836/19 та бере їх до уваги у цій справі, оскільки встановлені та розглянуті фактичні обставини є такі ж, що встановлені під час розгляду справи № 520/1556/2020.
Доводи та заперечення контролюючого орану не мають визначального характеру при вирішенні цього спору по суті, оскільки судовим рішенням у справі № 520/6836/19 фактично встановлено незаконність підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а тому подальший порядок її здійснення (наявність чи відсутність порушень), у тому числі наявність чи відсутність порушень податкового законодавства, не впливає на хід розгляду адміністративної справи № 520/1556/2020, про що правильно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
У свою чергу, відповідачем у поданій апеляційній скарзі жодним чином не оскаржено та не спростовано висновків суду першої інстанції в частині застосованих приписів частини 4 статті 78 КАС України.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року по справі № 520/1556/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  16.11.2020 року