ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4750/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської  митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. (суддя Голобутовський Р.З.) в справі № 160/4750/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансформ Енерджи» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансформ Енерджи» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом  до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості №UA100120/2019/000064/2 від 31.10.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00319, №UA100120/2019/300195/2 від 01.11.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00321, №UA100120/2019/300196/2 від 01.11.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00322, №UA100000/2020/000040/2 від 27.01.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00030, №UA100000/2020/000064/2 від 11.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00039, №UA100070/2020/000010/2 від 19.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00049, №UA100000/2020/000087/2 від 20.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00052, №UA100000/2020/000095/2 від 24.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00060, №UA100000/2020/000137/2 від 10.03.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00091.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. позов задоволено, визнано протиправними та скасовані рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів:
- №UA100120/2019/000064/2 від 31.10.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00319,
- №UA100120/2019/300195/2 від 01.11.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00321,
- №UA100120/2019/300196/2 від 01.11.2019 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00322,
- №UA100000/2020/000040/2 від 27.01.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00030,
- №UA100000/2020/000064/2 від 11.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00039,
- №UA100070/2020/000010/2 від 19.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00049,
- №UA100000/2020/000087/2 від 20.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00052,
- №UA100000/2020/000095/2 від 24.02.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00060,
- №UA100000/2020/000137/2 від 10.03.2020 р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00091.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга містить виклад обставин прийняття рішень про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом позову, та фактично повторює зміст відзиву на позовну заяву.
          Доводи апелянта зводяться до неврахування судом першої інстанції, що подані декларантом для митного оформлення документи мали розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, тому у відповідача виник обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом.  
          Серед таких розбіжностей відповідач зазначає про відсутність у поданих документах  відомостей про включення таких складових митної вартості як витрати на транспортування до порту або іншого місця ввезення на миту територію України, витрати на навантаження, ви вантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані із транспортуванням до такого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Надані до митного оформлення страхові поліси  без перекладу на українську мову, у коносаментах наведені дані, що не передбачає передплату за фрахт відправником.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим  відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа  розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.  
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.
Між ТОВ «Трансформ Енерджи»  та компанією ZHEJIANG RICHOICE MACHINERY IMP&CO., LTD (продавець) 02.09.2019 р. укладено зовнішньоекономічний контракт № 020919, за умовами якого  (з урахуванням додаткової угоди) продавець продає, покупець купує товар у кількості, асортименті і за ціною, що визначаються в рахунках-фактурах, на кожну партію товару відповідно. Умови поставки: CIF   Одеса (Інкотермс 2010). Умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін та вказані в рахунках-фактурах. Вантажовідправником за цим контрактом може виступати третя особа. Загальна сума контракту становить 1 000 000,00 доларів США. Оплата товару за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця протягом 90 (дев`яносто) днів з дня поставки товару. Датою оплати товару є дата зарахування коштів на рахунок продавця відповідно до чинних норм законодавства України. Датою поставки товару вважається дата оформлення   ВМД. Вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження), страхування, включені в ціну товару. Тара є безповоротною. Валютою платежу за цим контрактом є долар США.
За умовами контракту  передбачена можливість визначення умов поставки за згодою сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно.
У січні 2020 року за наведеним контрактом на адресу позивача на умовах поставки CIF-Одеса надійшов товар: на суму 13606,48 USD відповідно до ІNVOICE №МТ001 від 25.09.2019; на суму 27281,80 USD відповідно до ІNVOICE №МТ002/1 від 10.10.2019; на суму 2696,88 USD відповідно до ІNVOICE №МТ002/2 від 10.10.2019; на суму 32979,87 USD відповідно до ІNVOICE №МТ022 від 20.12.2019; на суму 30106,71 USD відповідно до ІNVOICE №NAS0301 від 03.01.2020; на суму 14284,20 USD відповідно до ІNVOICE №SV1812 від 18.12.2019;   на суму 28775,48 USD відповідно до ІNVOICE №SV1001 від 10.01.2020; на суму 29922,84 USD відповідно до ІNVOICE №NS0601 від 06.01.2020; на суму 10242,72 USD відповідно до ІNVOICE №МТ21442 від 30.01.2020.
Назва товару, кількість, ціна та інші умови обумовлено сторонами в товаросупровідних документах до контракту.
Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Київської митниці Держмитслужби електронні митні декларації (ЕМД) №UA100120/2019/214011 від 30.10.2019, №UA100120/2019/214112 від 31.10.2019, №UA100120/2019/214124 від 31.10.2019, №UA100070/2020/411554 від 27.01.2020, №UA100070/2020/412742 від 10.02.2020, №UA100070/2020/413630 від 19.02.2020, №UA100070/2020/413757 від 20.02.2020, №UA100070/2020/413989 від 24.02.2020, №UA100070/2020/415474 від 10.03.2020, у яких митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (метод №1)  відповідності до ст. ст. 57, 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження відомостей про заявлену митну вартість позивачем подано митниці наступні документи:
до ЕМД №UA100120/2019/214011 від 30.10.2019 р.: декларацію митної вартості за №9452, пакувальний лист PACKING LIST №МТ001 від 25.09.2019 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №МТ001 від 25.09.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №МТ001 від 25.09.2019 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №MRFB19092383 від 25.09.2019 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№007836 від 28.10.2019 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №МТ001 від 25.09.2019 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-2546 від 30.10.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 25.09.2019 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151159145 від25.09.2019 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: рішення №15/09 від 15.09.2019 про зміну найменування товариства, лист №3110/1 від 31.10.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
до ЕМД №UA100120/2019/214112 від 31.10.2019 р.: декларацію митної вартості за №9431, пакувальний лист PACKING LIST №МТ002 від 15.09.2019 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №МТ002/1 від 15.09.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №МТ002/1 від 10.10.2019 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №MRFB19091216 від 15.09.2019 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№007861 від 30.10.2019 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №МТ002/1 від 10.10.2019 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-2557 від 31.10.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 10.10.2019 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151159007 від15.09.2019 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: рішення №15/09 від 15.09.2019 про зміну найменування товариства, лист №1509/2 від 15.09.2019, лист №0111/1 від 01.11.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
до ЕМД №UA100120/2019/214124 від 31.10.2019 р.: декларацію митної вартості за №9432, пакувальний лист PACKING LIST №МТ002 від 15.09.2019 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №МТ002/2 від 15.09.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №МТ002/2 від 10.10.2019 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №MRFB19091216 від 15.09.2019 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№007861 від 30.10.2019 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №МТ002/2 від 10.10.2019 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-2557 від 31.10.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 10.10.2019 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151159007 від15.09.2019 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: рішення №15/09 від 15.09.2019 про зміну найменування товариства, лист №1509/2 від 15.09.2019, лист №0111/2 від 01.11.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
до ЕМД №UA100070/2020/411554 від 27.01.2020 р.: декларацію митної вартості за №1932, пакувальний лист PACKING LIST №МТ022 від 20.12.2019 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №МТ022 від 20.12.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №МТ022 від 20.12.2019 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №MRFB19122017 від 20.12.2019 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№777669 від 24.01.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №МТ022 від 20.12.2019 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-207 від 27.01.2020р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 20.12.2019 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151187784 від20.12.2019 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), лист №2701/2 від 27.01.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);
до ЕМД №UA100070/2020/412742 від 10.02.2020 р.: декларацію митної вартості за №568, пакувальний лист PACKING LIST №NAS0301 від 03.01.2020 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №NAS0301 від 03.01.2020 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №NAS0301 від 03.01.2020 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №COSU6224405880 від 03.01.2020 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №1576 від 08.02.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №NAS0301 від 03.01.2020 (код документу 0862), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA500040/2020/0730 від 09.02.2020 (код документу 1701); комерційну пропозицію COMMERCIAL OFFER б/н від 03.01.2020 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №3216200245000358451 від03.01.2020 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), лист №10-2 від 10.02.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);
до ЕМД №UA100070/2020/413630 від 19.02.2020 р.: декларацію митної вартості за №571, пакувальний лист PACKING LIST №SV1812 від 18.12.2019 (код документу 0271), рахунок-проформа РROFORMA-ІNVOICE №SV1812 від 18.12.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №SV1812 від 18.12.2019 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №CNCC195196 від 18.12.2019 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№007123 від 17.02.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №SV1812 від 18.12.2019 (код документу 0862), комерційну пропозицію COMMERCIAL OFFER б/н від 18.12.2019 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №3216200245000358397 від18.12.2019 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: акт зважування №WGT159059 від 18.02.2020, лист №19-2 від 19.02.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
до ЕМД №UA100070/2020/413757 від 20.02.2020 р.: декларацію митної вартості за №583, пакувальний лист PACKING LIST №SV1001 від 10.01.2020 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №SV1001 від 10.01.2020 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №SV1001 від 10.01.2020 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №ZIMUNGB1062495 від 10.01.2020 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002684 від 19.02.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №SV1001 від 10.01.2020 (код документу 0862), комерційну пропозицію COMMERCIAL OFFER б/н від 10.01.2020 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №3216200245000358443 від10.01.2020 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), лист №20 від 20.02.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);
до ЕМД №UA100070/2020/413989 від 24.02.2020 р.: декларацію митної вартості за №587, пакувальний лист PACKING LIST №NS0601 від 06.01.2020 (код документу 0271), рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №NS0601 від 06.01.2020 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №NS0601 від 06.01.2020 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №COSU6224405760 від 06.01.2020 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002701 від 22.02.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №NS0601 від 06.01.2020 (код документу 0862), комерційну пропозицію COMMERCIAL OFFER б/н від 06.01.2020 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №3216200245000358783 від06.01.2020 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: акт зважування РК-23810645 від 20.02.2020, лист №24 від 24.02.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
до ЕМД №UA100070/2020/415474 від 10.03.2020 р.: декларацію митної вартості за №2123, пакувальний лист PACKING LIST №МТ21442 від 30.01.2020 (код документу 0271), рахунок-фактуру ІNVOICE №МТ21442 від 30.01.2020 (код документу 0380), коносамент BILL OF LADING №ZIMUSNH9121378 від 30.01.2020 (код документу 0705), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№000508 від 06.03.2020 (код документу 0730), документ про походження товару ІNVOICE №МТ21442 від 30.01.2020 (код документу 0862), висновок експерта №ГО-701 від 10.03.2020р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016), комерційну пропозицію OFFER б/н від 30.01.2020 (код документу 3022), страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10000000000407495 від30.01.2020 (код документу 3530), контракт №020919 від 02.09.2019 (код документу 4100), додаткову угоду від 10.10.2019 до контракту №020919 (код документу 4103), лист №1003/1 від 10.03.2020 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000).
Відповідачем встановлено наявність наступних розбіжностей: згідно з наданими до митного оформлення документів товари постачаються в Україну на умовах CIF-Одеса.  З наданих до митного оформлення документів   не відомо, чи включені такі складові митної вартості як витрати на транспортування до порту або іншого місця ввезення на миту територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані із транспортуванням до такого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. У наданих інвойсах не зазначено, які складові включено до ціни товарів. Згідно з положеннями контрактів, на підставі яких здійснювались поставки товарів, у вартість товару включено вартість тари, упаковки, маркування, страхування та переміщення, разом із тим, не зазначено, переміщення до якого пункту включено до ціни товару (можливо внутрішньозаводське переміщення); також наведено те, що якщо здійснюється страхування, продавець надає разом із іншими документами (інвойсом та транспортними документами) страхові документи, які містять вартість страхування. Надані до митного оформлення страхові поліси без перекладу на українську мову. Відсутність перекладу в порушення вимог статті 254 Кодексу не дозволяє митниці здійснити перевірку достовірності наведених у документі відомостей. У наданих до митного оформлення коносаментах у відповідних графах, в яких міститься інформація щодо сплати фрахту, наводять дані, що не передбачає передплату за фрахт відправником, що також викликає сумніви щодо включення декларантом витрат на транспортування до ціни товару. Таким чином, за результатами контролю митної вартості відповідно до частини 2 статті 54 Кодексу встановлено розбіжності та недостовірність даних щодо складових митної вартості, зокрема таких як транспортування, витрати на навантаження, вивантаження та страхування. Таким чином, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів до названого місця призначення. Надані комерційні пропозиції уявляють собою копії інвойсів не містять інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображають дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Експертні висновки прийняті до уваги митницею, але вони не можуть бути підставою для визначення митної вартості. Таким чином, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого місця призначення.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UA100120/2019/000064/2 від 31.10.2019 р., №UA100120/2019/300195/2 від 01.11.2019 р., №UA100120/2019/300196/2 від 01.11.2019 р., №UA100000/2020/000040/2 від 27.01.2020 р., №UA100000/2020/000064/2 від 11.02.2020 р.,   №UA100070/2020/000010/2 від 19.02.2020 р., №UA100000/2020/000087/2 від 20.02.2020 р., №UA100000/2020/000095/2 від 24.02.2020 р., №UA100000/2020/000137/2 від 10.03.2020 р. 
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав декларації від 25.09.2019 №UА100210/2019/763057, від 17.10.2019 №UА500010/2019/029321, від 22.10.2019 №UА500010/2019/029854, від 16.09.2019 №UА500010/2019/025442, від 20.09.2019 №UА500020/2019/010484, від 02.10.2019 №А500010/2019/027686, від 27.09.2019 №А500020/2019/010754, від 23.09.2019 №А500010/2019/026487, від 11.10.2019 №А500010/2019/028729, від 22.10.2019 №UА500010/2019/029854, від 30.09.2019 №А125200/2019/627939, від 08.11.2019 №UА500010/2019/031854, від 13.05.2019 №UА100120/2019/199382, від 05.08.2019 №UА500060/2019/024036, від 12.12.2019 №UА500130/2019/200676, від 04.04.2019 №UА500310/2019/002120, від 25.12.2019 №UА500030/2019/201050, від 17.10.2019 №UА500170/2019/025349, від 21.12.2019 №UА500030/2019/200864, від 21.12.2019 №UА100070/2019/814184, від 10.01.2020 №UА100070/2019/410339, від 23.12.2019 №UА100020/2019/419069, від 23.12.2019 №UА8071700/2019/8037639, від 08.01.2019 №UА500020/2020/200304, від 03.12.2019 №UА508010/2019/005355, від 25.02.2020 №UА500070/2020/206998, від 02.03.2020 №UА500070/2020/208024.
Також відповідачем прийнято  картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00319, №UA100120/2019/00321, №UA100120/2019/00322, №UA100070/2020/00030, №UA100070/2020/00039, №UA100070/2020/00049, №UA100070/2020/00052, №UA100070/2020/00060,  №UA100070/2020/00091.
Судом першої інстанції зазначено,  що  відповідачем  не наведено доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. З урахуванням того, що в поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, документи  містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар, а відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржених рішень.
Суд визнає такий висновок обґрунтованим.
Вирішуючи спірні правовідносин, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати митному органу  достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
          Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу  документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган  має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом  шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний  орган  визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган  під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом  заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу  про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу  про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному  органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
Згідно з ч. 6 цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару. 
Судом встановлено, що декларантом  для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2      ст. 53 Митного кодексу України.
При перевірці правильності визначення митної вартості товару Київською міською митницею  встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.
В межах апеляційного перегляду справи такими обставинами орган доходів і зборів зазначає: 1) відсутність у поданих документах  відомостей про включення таких складових митної вартості як витрати на транспортування до порту або іншого місця ввезення на миту територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані із транспортуванням до такого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів; 2) надання до митного оформлення страхових полісів  без перекладу на українську мову; 3) наведення у коносаментах відомостей, що не передбачає передплату за фрахт відправником.
Стосовно посилання відповідача  на ненадання до митного оформлення страхових документів, документів, що містять  відомості  про вартість страхування, а також достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних для її обчислення (вартість тари, упаковки, маркування, навантаження, транспортування), суд зазначає наступне.
В спірному випадку умовами поставки є CIF-Одеса в редакції Інкотермс-2010.
Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) термін CIF (Cost Insurance and Freight або вартість, страхування і фрахт) означає, що продавець несе ті ж обов`язки, що за умовами CFR (продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов`язки з очищення товару від мит ??для його вивезення), проте він повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. 
Тобто, за умовами поставки CIF саме на продавця покладається обов`язок зі сплати вартості витрат перевезення, страхування, фрахту, необхідних для доставки товару в порт Одеса. Зазначені витрати включаються до вартості товару за умовами поставки CIF.
Таке тлумачення норм Інкотермс-2010 відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 03.05.2018 р. в справі № 815/2618/17.
Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту  ціна товару включає вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження) та страхування.
Тобто, умовами контракту на покупця (позивача) не покладено обов`язку сплати окремо вартості тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження).
Згідно з п. 7 ч. 10   ст. 58 Митного кодексу України   при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Таким чином, є безпідставним посилання митного органу на не  надання до митного оформлення страхових документів, документів, що містять  відомості  про вартість страхування, а також достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних для її обчислення (вартість тари, упаковки, маркування, навантаження, транспортування), оскільки умовами  контракту від 02.09.2019 № 020919 передбачено включення продавцем в ціну товару зазначених витрат, відповідно  надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості таких витрат,  митним законодавством не передбачено.
Посилання апелянта на надання декларантом до митного оформлення страхових полісів  без перекладу на українську мову є незмістовним, з огляду на те, що вартість товару вже включала вартість страхування, відповідно ці страхові поліси не були документами, що підтверджують числові значення митної вартості. 
Посилання відповідача на те, що у коносаментах у відповідних графах, в яких міститься інформація  щодо сплати фрахту, наводяться дані, що не передбачають передплату за фрахт відправником, суд зазначає наступне.
Вище судом зроблено висновок про виключення витрат на транспортування (в тому числі фрахт) до ціни товару, зважаючи на поставку товару на умовах поставки CIF, тому  зазначення  в коносаменті будь-яких відомостей (як в цьому випадку – дані, що не передбачають передплату за фрахт відправником) жодним чином не  спростовує чинність коносаменту, а також факт включення вартості фрахту до ціни товару.
Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача  про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає,  що за результатами опрацювання наданих позивачем документів відповідач  повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем  при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. 
10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994). 
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках. 
           Пунктом 2(b)  статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від  "дійсною вартістю" слід розуміти ціну,  за яку,  під  час та в місці,  визначеними  законодавством  імпортуючої  країни, такий  чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної  конкуренції.  У  тому ступені,  в  якому  на  ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої  трансакції,  ціна,  що  розглядається,  повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями,  не менш сприятливими для імпортерів,  ніж ті,  в  яких  більший  обсяг  товарів  продається  у  торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Суд не піддає сумніву право митного органу  контролювати митну вартість,  заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з  наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості.  Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за  попередніми методами.
При цьому є цілком обґрунтованим зазначення судом першої інстанції, що визначення митної вартості відповідачем за резервним методом за деклараціями від 25.09.2019 №UА100210/2019/763057, від 17.10.2019 №UА500010/2019/029321, від 22.10.2019 №UА500010/2019/029854, від 16.09.2019 №UА500010/2019/025442, від 20.09.2019 №UА500020/2019/010484, від 02.10.2019 №А500010/2019/027686, від 27.09.2019 №А500020/2019/010754, від 23.09.2019 №А500010/2019/026487, від 11.10.2019 №А500010/2019/028729, від 22.10.2019 №UА500010/2019/029854, від 30.09.2019 №А125200/2019/627939, від 08.11.2019 №UА500010/2019/031854, від 13.05.2019 №UА100120/2019/199382, від 05.08.2019 №UА500060/2019/024036, від 12.12.2019 №UА500130/2019/200676, від 04.04.2019 №UА500310/2019/002120, від 25.12.2019 №UА500030/2019/201050, від 17.10.2019 №UА500170/2019/025349, від 21.12.2019 №UА500030/2019/200864, від 21.12.2019 №UА100070/2019/814184, від 10.01.2020 №UА100070/2019/410339, від 23.12.2019 №UА100020/2019/419069, від 23.12.2019 №UА8071700/2019/8037639, від 08.01.2019 №UА500020/2020/200304, від 03.12.2019 №UА508010/2019/005355, від 25.02.2020 №UА500070/2020/206998, від 02.03.2020 №UА500070/2020/208024  є безпідставним та необґрунтованим, оскільки у оспорених рішеннях не наведено мотивів  щодо того, що товари за приведеними митними деклараціями та митними деклараціями, поданими позивачем, мають однакові характеристики, зокрема, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаними деклараціями та характер контрактів (прямий чи посередницький), які впливають на числові значення митної вартості товарів, а оспорювані рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товарів, визначена митницею згідно з положеннями   ст. 64 Митного кодексу України,  ґрунтується на митній вартості подібного товару, враховуючи валюту контракту, країну виробництва та відправлення, назву товару.
Суд зазначає, що  відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, який  є ідентичним чи аналогічним оцінюваному товару, відповідно, така митна вартість  є співставною із митною вартість спірного товару та  може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.
Суд вказує, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для  застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також  в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого  митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені   статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає      ч. 2   ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, відповідач  мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у   статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність  визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у   ст. 58 Митною кодексу України.
Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу, не  спростовані відповідачем.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,    242, 243,    308,    311, 315,    316,    321,    322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської  митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. в справі № 160/4750/20  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р.  в справі № 160/4750/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансформ Енерджи» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень  залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 02.11.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення  складено 02.11.2020 р. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко