ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року 
м. Київ
Справа №  925/594/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М. 

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  - арбітражного керуючого Левченко Н.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  - арбітражного керуючого Левченко Наталії Петрівни 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020
у справі № 925/594/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Тіса-опт" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Левченко Наталії Петрівни
до  ОСОБА_1 (учасник ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт") 
про стягнення 2 300 850,00 грн
в межах справи № 925/594/18
за заявою Головного управління ДФС у Черкаській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Тіса-опт" 
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.07.2018 відкрито провадженні у справі № 925/594/18 про банкрутство ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт", введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника Пшеничного С.М.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 25.10.2018 ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Левченко Н.П.

У жовтні 2019 року ліквідатор ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  - арбітражний керуючий Левченко Н.П.  звернулась до господарського суду з заявою в межах справи про банкрутство про стягнення з ОСОБА_1 2 300 850,00 грн., з яких: 1 500 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів боржника, 123 750,00 грн., 3% річних та  677 100,00 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.02.2020 у справі                                     № 925/594/18 (суддя Хабазня Ю.А.) заяву боржника - ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Левченко Н.П. від 15.10.2019 №02-03/125 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" основний борг в сумі 1 500 000,00 грн. У  решті вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі №925/594/18 рішення Господарського суду Черкаської області від 06.02.2020  скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено повністю у задоволенні позову ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого        Левченко Н.П. до ОСОБА_1 про стягнення 2 300 850,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Левченко Н.П. звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 та залишити в силі рішення Господарського суду Черкаської області від 06.02.2020 у справі №925/594/18.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ліквідатор ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" - арбітражний керуючий Левченко Н.П. доводить, що суд апеляційної інстанції врахував недостовірну інформацію щодо належності доказів ОСОБА_1 та їх відповідності фактичним обставинам справи, тому дійшов помилкового висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача.

Натомість, заявник касаційної скарги вважає, що під час розгляду заяви про стягнення з ОСОБА_1 1 500 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів боржника, господарський суд першої інстанції розглянув всі надані як позивачем так і відповідачем докази без виключення та обґрунтовано не взяв до уваги докази відповідача як належні.

При цьому, пославшись на позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо доказів належної оплати, висловлену при передачі справи №916/667/18 на розгляд Великої палати Верховного Суду, ліквідатор ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" у касаційній скарзі наголосила, що у справі, яка розглядається, для підтвердження проведеної оплати відповідач має надати належні та допустимі докази  документального підтвердження здійснення  розрахунку, суд не має права ухилятися від встановлення обставин та перевірки тих доводів, на які посилається позивач, лише з підстав згадки про здійснення покупцем оплати.

У зв`язку з наведеним, заявник касаційної скарги вважає, що подані відповідачем суду документи не є належними та допустимими доказами  для підтвердження повернення ОСОБА_1 дивідендів в розмірі 1 500 000,00 грн., оскільки не були підтверджені їх оригіналами, за змістом не відповідають правовим нормам та є сумнівними.

На думку ліквідатора, надходження боржнику коштів в сумі 1 500 000,00 грн. з кредитної картки СКС G022 по рахунку № НОМЕР_1 платежами 29.02.2016 на суму 500 00, 00 грн. та 990 000,00 грн. та 02.03.2016 на суму 10 000,00 грн з призначеннями платежів: "повернення помилково перерахованих коштів зг.акту звірки 1 від 29.02.2016", не підтверджують повернення дивідендів і є по суті іншими платежами.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги  арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" Левченко Н.П. у справі № 925/594/18 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Банаська О.О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.06.2020. 

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2020 касаційні скарги арбітражного керуючого-ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  Левченко Н.П. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі №925/594/18 була залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків. 

У зв`язку з відпусткою судді Банаська О.О. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги  арбітражного керуючого-ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  Левченко Н.П. у справі № 925/594/18 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача),         Жукова С.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.08.2020. 

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 925/594/18 поновлено ліквідатору ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" - арбітражному керуючому Левченко Н.П. строк на подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі  №925/594/18; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого-ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" Левченко Наталії Петрівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі  №925/594/18; призначити розгляд справи №925/594/18 за касаційною скаргою арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"                 Левченко Н.П. у судовому засіданні на 21.10.2020 на 10 год. 15 хв.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшов відзив     ОСОБА_1 на касаційну скаргу ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт", в якому просив постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі  №925/594/18 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що зазначена постанова суду апеляційної інстанції прийнята при повному та всебічному з`ясуванні всіх обставин справи при правильному застосуванні норм  процесуального та матеріального права. 

У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г.  автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" Левченко Н.П. у справі № 925/594/18 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.10.2020. 

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" - арбітражного керуючого Левченко Н.П. перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, учасниками (засновниками) боржника є ОСОБА_1 (відповідач за даним позовом ліквідатора боржника) та ОСОБА_2 .

Предметом даного судового розгляду є вимоги ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Левченко Н.П. про стягнення з ОСОБА_1 2 300 850,00 грн., з яких: 1 500 000,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів боржника, 123 750,00 грн., 3% річних та  677 100,00 грн. інфляційних втрат.

Зазначені вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведеної інвентаризації майна ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт", за даними виписок АТ КБ "ПриватБанк" ліквідатором банкрута було встановлено перерахування з розрахункового рахунку боржника платіжним дорученням №1339 від 12.01.2016 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1 500 000,00 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ "Приватбанк" з призначенням платежу: "виплата дивідендів згідно рішення учасників товариства №1 від 05.01.2016". 

Оскільки господарська діяльність ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" протягом попередніх трьох років була збитковою, то за твердженням ліквідатора, рішення про виплату дивідендів учаснику товариства є протизаконним, а перераховані кошти набуті безпідставно та підлягають поверненню на користь ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. . Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 1 500 000,00 грн відповідно до ст. 1212 ЦК України, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виплати дивідендів з огляду на відсутність рішення загальних зборів учасників ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" № 1 від 05.01.2016 та збитковість товариства. Відмовляючи у стягненні трьох відсотків річних та інфляційних, суд першої інстанції вказав, що моментом пред`явлення вимоги про сплату нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є 04.11.2019, який знаходиться поза межами заявленого ліквідатором періоду.

При цьому, суд першої інстанції відхилив як докази повернення відповідачем виплачених дивідендів квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 10 000,00 грн. та виписку по картковому рахунку з огляду на відсутність оригіналу цього електронного доказу відповідно до ч. 6 ст. 91, ч. 5 ст. 95 ГПК України.

Водночас, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалене судом першої інстанції рішення, апеляційний господарський суд, надавши оцінку наявним у справі доказам, доводам позивача та запереченням відповідача, дійшов протилежного висновку та відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 29.11.2019 №25689841/15257810 ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" станом на 29.11.2019 має поточний рахунок № НОМЕР_2 , який згідно інформації Головного управління ДФС у Черкаській області був відкритий у банківській установі 11.12.2002.

За даними фінансової звітності ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" за 2013-2015 роки товариство вело збиткову господарську діяльність.

З матеріалів справи вбачається, встановлено судами обох інстанцій та не заперечується сторонами, що платіжним дорученням №1339 від 12.01.2016 боржник - ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  з розрахункового рахунку у АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 перерахував грошові кошти в сумі 1 500 000,00 грн на рахунок № НОМЕР_3 з призначенням платежу: "Поповнення карт Приват # НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 . Виплата дивідендів згідно рішення учасників товариства №1 від 05.01.2016".

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що картковий рахунок № НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 на підставі договору SAMDNWFC00006386352 від 26.06.2014 із АТ КБ "Приватбанк", що вбачається з виписки по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00006386352 від 26.06.2014 за період 12.01.2016 - 04.03.2016.

При цьому, як досліджено апеляційним судом, з довідки АТ КБ "Приватбанк", що подана відповідачем, вбачається, що на підставі договору SAMDNWFC00006386352 від 26.06.2014 ОСОБА_1 належить три додаткові карткові рахунки №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , що мають спільний загальний баланс та обліковуються банківською установою на рахунку НОМЕР_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на 01.01.2016), який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Згідно зі ст. 15 цього Закону, прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання.

До компетенції загальних зборів належить, зокрема, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) (пункт "д" ч. 5 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства").

Отже, виплата дивідендів товариства з обмеженою відповідальністю може мати місце лише за результатами позитивної діяльності товариства із отримання прибутку та за наявності рішення вищого органу управління - загальних зборів учасників.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд першої інстанції, з  яким погодився апеляційний суд, правильно встановив, що впродовж 2013-2015 років товариство-боржник вело збиткову господарську діяльність, у матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів учасників ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-Опт" від 05.01.2016 №1 про виплату дивідендів, на яке міститься посилання у виписках банку, а відтак, відсутні правові підстави для перерахування дивідендів з рахунку ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-Опт" у сумі 1 500 000 грн. і їх набуття ОСОБА_1 .

Разом з тим, як було досліджено та встановлено судом апеляційної інстанції, з поданої позивачем банківської виписки вбачається, що на рахунок ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" 29.02.2016 надійшли грошові кошти в сумі 990 000,00 грн та в сумі 500 000,00 грн, а 03.03.2016 - грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, а всього 1 500 000,00 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що грошові кошти були зараховані на розрахунковий рахунок ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  № НОМЕР_2 у АТ КБ "Приватбанк" із призначенням платежу: "Повернення помилково перерахованих коштів зг. акту звірки 1 від 29.02.2016".

До того ж, як з`ясовано апеляційним судом, аналогічні платежі на загальну суму                  1 500 000,00 грн були здійснені 29.02.2016 та 03.03.2016 із карткового рахунку                ОСОБА_1 НОМЕР_8 на рахунок ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт".

Отже, надавши оцінку доводам сторін та наявним у справі доказам, судом  апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи (випискою з рахунку ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" та випискою з рахунку ОСОБА_1 ) достовірно підтверджується повернення відповідачем та отримання позивачем (боржником) грошових коштів в сумі 1 500 000,00 грн.

Згідно зі  ст. 73 ГПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до ст. 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. 

Статтею 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно норм ч. ч. 2, 3 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Матеріали справи свідчать про те, що дотримуючись приписів наведених вище норм, надавши оцінку доводам сторін, наявним у справі доказам, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що надані відповідачем - ОСОБА_1 докази на підтвердження повернення ним на користь ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" грошових коштів у розмірі 1 500 000,00 грн. є належними та допустимими.

Водночас, як вірно зазначив апеляційний суд, і колегія суддів погоджується з ним, суд першої інстанції в порушення вимог господарського процесуального законодавства щодо визнання доказів належними, допустимими та достовірними, а також визнання поданих сторонами доказів більш вірогідними, помилково відхилив посилання відповідача з огляду на подані ним достатні докази з повернення на користь боржника спірних грошових коштів.

Таким чином, встановивши, що викладені у рішенні висновки місцевого господарського суду не відповідають дійсним обставинам справи, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, зі змісту рішення місцевого господарського суду не вбачається надання судом оцінки доказам, на підставі яких він визнав вимоги ліквідатора про стягнення з ОСОБА_1 1 500 000,00 грн. доведеними. Рішення суду містить лише викладення аргументів ліквідатора боржника та висновки про відхилення доказів, поданих ОСОБА_1 , на підтвердження обставин повернення ним ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" спірних грошових коштів.  

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України). 

Таким чином, виходячи з аналізу наведених вище норм, встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з огляду на визначені ст.300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 1 500 000,00 грн безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Доводи ліквідатора боржника у касаційній скарзі про те, що надходження до ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт" коштів в сумі 1 500 000,00 грн. з призначеннями платежів: «повернення помилково перерахованих коштів зг.акту звірки 1 від 29.02.2016» не підтверджують повернення дивідендів і є по суті іншими платежами, не спростовують наведених вище висновків суду апеляційної інстанції про доведеність повернення ОСОБА_1 на користь боржника спірних грошових коштів.

При цьому, ці та інші доводи ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  - арбітражного керуючого Левченко Н.П., викладені у касаційній скарзі, не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки фактично зводяться до незгоди з наданою апеляційним судом оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, необхідності вирішення питання про перевагу одних доказів над іншими та додаткової перевірки доказів, що в силу вимог ст.300 ГПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), які згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права,  повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

З огляду на зазначене, наведені заявником касаційної скарги доводи не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційного суду та залишення в силі ухвали суду першої інстанції, оскільки вони спростовуються  належним чином дослідженими та встановленими судом апеляційної інстанції у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді спору у даній справі.

При цьому, розглядаючи касаційну скаргу, суд касаційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі № 925/594/18 прийнята судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. 

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ліквідатора ТОВ "Торговельна компанія "Тіса-опт"  - арбітражного керуючого Левченко Наталії Петрівни залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі               № 925/594/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                          Ткаченко Н.Г.                                                                  
Судді                                                                    Жуков С.В.                                                                                         
                                                                             Огороднік К.М.