ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2020 р.                         Справа№ 910/4848/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Демидової А.М. 
          Попікової О.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.
за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 16.11.2020,
розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали апеляційної скарги Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, 
Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс",
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020, повний текст якого складено 07.08.2020
у справі №910/4848/20 (суддя Борисенко І.І.),
за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "Софітра"                       
до       Державного підприємства "Сетам"                                               
третя особа-1,   яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача       - Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача       - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс"
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача       - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія"
про визнання недійсними електронних торгів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Софітра" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Сетам" (надалі - відповідач), в якому просить суд визнати недійсними електронні торги, які були проведені 06 квітня 2020 року, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, номер лоту 375118.

Позов мотивовано посиланням на те, що проведені відповідачем електронні торги (аукціон) з продажу лоту 375118 з продажу об`єкта нерухомого майна (квартири) вчинені з грубими порушеннями норм чинного законодавства України, зокрема під час дії заборони, а отже є такими, що підлягають визнанню недійсними. 

Ухвалою суду від 10.04.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Софітра" про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено приватному виконавцю Виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу (вул. Грушевського Михайла, буд. 10, цокольний поверх, м. Київ, 01001 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо затвердження акта про проведені 06 квітня 2020 року електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд  142, кв. 4, реєстраційний номер 505603180000, номер лота 375118, шляхом підписання та скріплення печаткою приватного виконавця, відповідного акту.

В подальшому, ухвалою суду від 16.04.2020 замінено заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 квітня 2020 року по справі №910/4848/20, шляхом встановлення заборони приватному виконавцю Виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу (вул. Грушевського Михайла, буд. 10, цокольний поверх,               м. Київ, 01001 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо затвердження акта про проведені             06 квітня 2020 року електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд  142, кв. 4, реєстраційний номер 505603 180000, номер лота 3751 18, шляхом підписання та скріплення печаткою приватного виконавця, відповідного акту,    на наступні:
з метою забезпечення позову у справі № 910/4848/20 заборонити будь-яким державним реєстраторам, в тому числі приватним та державним нотаріусам, вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості, в тому числі щодо суб`єктів прав на майно, а також видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (електронних торгів, з продажу об`єкта нерухомого майна: "Двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 4") тощо, стосовно об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер: 505603180000 - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд  142, кв. 4.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 №910/4848/20 позов задоволено, визнано недійсними електронні торги, які буди проведені 06 квітня 2020 року, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, номер лоту 375118. Стягнуто з Державного підприємства "Сетам" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софітра"   2  102 (дві тисячі сто дві),00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що електронні торги проведені під час дії заборони вчиняти будь-які дії із спірним нерухомим майном відповідно до ухвали Господарського суду міста від 04.10.2020 по справі №910/13787/19, у якій задоволено заяву ТОВ "Софітра". За наведених вище обставин, оскаржувані електронні торги (аукціон) є такими, що проведені всупереч ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 18 ГПК України,                  ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", п. 2, п. 3 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016  № 2831/5. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс", Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних скарг апелянти посилаються на те, що рішення суду винесено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" наголошує, що права позивача не порушені, так як останній мав можливість виконати всі необхідні умови та стати переможцем торгів, які були проведені ще 27.08.2019, тому продаж квартири іншій особі не є порушенням його прав та інтересів. Крім того, товариство стверджує про те, що заборона на продаж квартири на аукціоні, накладена судом у справі №910/13787/19 не була зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також, що добросовісний набувач ТОВ «Юрфактор Сервіс» не знав про цю заборону. Скаржник посилається на те, що судом помилково залишено поза уввагою правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 23.10.2020 у справі №  922/3537/17 (Провадження № 12-127гс19), викладену у  п. 40, що є порушенням ч. 4 ст. 236 ГПК України. 

ТОВ «Юрфактор Сервіс» у доводах апеляційного оскарження посилається на те, що його помилково не було залучено до участі у справі в якості відповідача, так як він є покупцем майна, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 177 ГПК України. 

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович у доводах апеляційного оскарження наголошує, що рішення Господарського суду міста Києва від 27 лютого 2020 року по справі №910/14370/19, яким ТОВ "СОФІТРА" було відмовлено в задоволенні позову та скасовано вжиті ухвалою від 04.10.2020 заходи забезпечення позову набуло законної сили, тому електронні торги, що відбулись 06.04.2020 є такими, що проведені відповідно до вимог закону. Крім того, виконавець послався на те, що судом не досліджено та не надано правової оцінки обставині порушення прав позивача у даному випадку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної                    скарги по суті.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 та витягів з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.09.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду  міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" в одне апеляційне провадження. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 02.11.2020 о 13:45 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 30.10.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 30.10.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду      заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду ухвалено надіслати учасникам провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" в одне апеляційне провадження. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 02.11.2020 о 13:45 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича в письмовій формі до 30.10.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 30.10.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду    заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду ухвалено надіслати учасникам провадження.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4106/20 від 30.10.2020, у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М.,  Ходаківської І.П. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4848/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2020 та витягів з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді складу суду від 30.10.2020, апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Попікова О.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційні скарги Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрфактор Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Попікова О.В., Євсіков О.О. Повідомлено  учасників справи про розгляд справи в раніше призначеному судовому засіданні 02.11.2020.

          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 розгляд справи було відкладено до 16.11.2020. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.     

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4628/20 від 16.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці, який входять до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4848/20.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягів з протоколу  передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 16.11.2020, апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді  Демидова А.М.,  Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 апеляційні скарги прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді Демидова А.М.,                     Попікова О.В. Повідомлео учасників справи про розгляд справи в раніше призначеному судовому засіданні 16.11.2020.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Софітра"  та Державне підприємство "Сетам"   не скористалися своїм правом згідно ч. 1  ст. 263 ГПК України та не надали суду письмових відзивів на апеляційні скарги, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України   не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.                                                    

Явка представників сторін.
В судове засідання від 16.11.2020 з`явилися представники третіх осіб - скаржників. 

Представники позивача та відповідача не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст.120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення, згідно яких сторони ухвалу суду отримали завчасно до судового засідання. 

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, ураховуючи те, що від учасників справи не надходило будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи. 
Колегією суддів враховано, що   постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 31.12.2020 на всій території України встановлено карантин та запроваджено обмежувальні заходи.
В той же час, за приписами    статті 129 Конституції України,    статті 2 ГПК України    одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України  та ч. 1  ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх  представників скаржників, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційні скарги залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
06 квітня 2020 року Державним підприємством "СЕТАМ" проведено аукціон з продажу об`єкта нерухомого майна: "Двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ,                     вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44 в рамках об`єднаного виконавчого провадження ВП №58393746 від 01.03.2019.

Вказана обставина підтверджується роздруківкою з сайту ДП "СЕТАМ" за посиланням: setam.net.ua/auction/376627.

Згідно вищезазначеного доказу, квартира була виставлена до продажу за номером лоту 375118 по стартовій ціні 484 604,40 та продана Переможцю - Учаснику 23 (ТОВ "Юрфактор Сервіс") за ціною 484 605,00 грн, тобто на            1 грн вище, за стартову ціну.

Приватним виконавцем отримано оригінал протоколу про проведення електронних торгів №375118 та відповідно до цього було складено акт про проведені електронні торги  від  07.04.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА", вважає проведені відповідачем електронні торги (аукціон) з продажу лоту 375118 з продажу об`єкта нерухомого майна: двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., з місцезнаходженням за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, такими, що вчинені з порушеннями чинного законодавства України, а отже такими, що підлягають визнанню недійсними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Спір по справі стосується визнання недійсними електронних торгів (договору купівлі-продажу), що відбулися 06 квітня 2020 року, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, номер лоту 375118. (надалі - електронні тори, спірне нерухоме майно) 

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правильно взяв до уваги посилання позивача про зазначену заборону, як на підставу визнання електронних торгів недійсними, з огляду на наступне. 

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у господарській справі №910/13787/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Заборонено Державному підприємству "СЕТАМ", його філії у місті Києві та Київській області; приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного,  буд. 142, кв. 44, реєстраційний номер 505603180000, в тому її продажу (реалізації) на аукціоні 07.10.2019, номер лоту 375118.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.19.2019 залишено без змін ухвалу суду від 04.10.2019

Постановою Верховного Суду від 20.03.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 залишено без змін.

В подальшому, у зв`язку з винесенням ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі №910/13787/19, проведення аукціону 07.10.2019 відповідачем було зупинено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА" подано у встановлений законом строк відповідний позов до Господарського суду міста Києва про:
- визнання торгів, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, реєстраційний номер 505603180000, номер лота 367965, які відбулися 27.08.2019 такими, що відбулися, а його переможцем - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА"; 
- зобов`язати Державне підприємство "СЕТАМ" скласти та розмістити протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА", в його особистому кабінеті переможця торгів з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, реєстраційний номер 505603180000, номер лота 367965, які відбулися 27.08.2019.

Зазначений вище позов розглянутий Господарським судом міста Києва в межах справи №910/14370/19, по якій 27 лютого 2020 року ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі №910/13787/19 скасовано.

27 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА", як учасником справи, який не погодився з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 по справі №910/14370/19, було подано відповідну апеляційну скаргу, яка була направлена поштовим повідомленням з трек-номером 0315070170850.

Станом на день проведення оскаржуваних електронних торгів (06.04.2020) жодного процесуального рішення за апеляційною скаргою ТОВ "СОФІТРА" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 по справі                              № 910/14370/19, Північним апеляційним господарським судом не приймалось.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що в силу наведених вище обставин та положень частини другої  статті 241, частини першої статті 256 ГПК України, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 - не набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 9-10    ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як було зазначено раніше, пунктом 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 по справі №910/14370/19 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі №910/13787/19.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.ч. 9, 10 ст. 145 ГПК України ухвала про вжиття заходів забезпечення позову  від 04.10.2019 набрала законної сили та була чинною до набрання законної сили відповідним рішенням або               ухвалою суду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" одними з основних засад здійснення виконавчого провадження є дотримання верховенства права та законності.

Статтею 129 Конституції України, як однією з основних засад здійснення судочинства, закріплено принцип обов`язковості судового рішення. 
Згідно з ч.ч. 1, 2  ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.ст. 18,  326 ГПК України  в чинній редакції, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
До того ж, згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що одним з основних елементів Верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Україна-Тюмень" проти України").

Матеріали справи не містять доказів набрання законної сили рішенням про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 04.10.2019 станом на час проведення спірного аукціону - 06.04.2020.   

Проте, 06 квітня 2020 року відповідачем проведено електронні торги (аукціон) з продажу об`єкта нерухомого майна щодо якого діяла судова заборона.

Водночас, ДП "СЕТАМ" та приватний виконавець Ляпін Д.В., як учасники справи №910/14370/19, з урахуванням поштового обігу кореспонденції по м. Києву, мали б отримати копії апеляційної скарги у даній справі, які були направлені на їх адреси з боку ТОВ "СОФІТРА".

Також, 03 квітня 2020 року ТОВ "СОФІТРА" своїм листом б/н додатково інформувало ДП "СЕТАМ", його філію у м. Києві та Київській області та приватного виконавця Ляпіна Д.В. про неможливість проведення торгів 06 квітня 2020 року. 

Юридична процедура проведення торгів щодо реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження визначена Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна", яким затверджений відповідний Порядок.

Відповідно п. 2 розділу XI вищезазначеного Порядку підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Таким рішенням, як зазначалося вище, саме ухвала Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 по справі № 910/13787/19 стала підставою для зупинення торгів 07.10.2019 з продажу відповідачем лоту № 375118.

За змістом частини другої п. 3 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна визначено, що умовою відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) у цілому або за окремим лотом із збереженням попередніх умов їх проведення та без уцінки майна є усунення підстав для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною), визначених у пункті 2 цього розділу - в даному випадку скасування (втрата чинності) ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 по справі  №910/13787/19.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в його продажу, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених відповідним положенням (порядком).

Наведене вище також випливає з правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в його постанові від 11.09.2019 року по справі                         № 330/1852/16-ц в якій зазначено про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3- 242гс16, у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №    912/1315/19 (абз.2 п. 45))

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 3                 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. 

Отже, як було зазначено раніше та встановлено судом ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі                                   №910/13787/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІТРА" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково, заборонено Державному підприємству "СЕТАМ", його філії у місті Києві та Київській області; приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири загальною площею 43,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, реєстраційний номер 505603180000, в тому її продажу (реалізації) на аукціоні 07.10.2019 номер лоту 375118.

Матеріалами справи №910/4848/20 (квитанцією про відправлення апеляційної скарги від 17.03.2020, а також ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 про залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "СОФІТРА" по справі № 910/14370/19), підтверджується той факт, що на момент проведення оскаржуваних електронних торгів, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 по справі № 910/14370/19 не набрало законної сили, а відтак, і не втратила чинності ухвала суду від 04.10.2019 про вжиття заходів про забезпечення позову у справі № 910/13787/19.

Таким чином, вказана ухвала суду про забезпечення позову від 04.10.2019 № 910/13787/19 відповідно до приписів ч.ч. 9, 10 ст.145 ГПК України була чинною на момент проведення оскаржуваних електронних торгів.

За наведених вище обставин, оскаржувані електронні торги (аукціон) є такими, що проведені всупереч ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 18 ГПК України, ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", п. 2, п. 3 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. 

Відтак, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та визнання недійсними електронних торгів, які були проведені 06 квітня 2020 року, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 142, кв. 44, номер лоту 375118 є правильним та обґрунтованим. 

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відхилено  посилання відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 27 лютого 2020 року по справі №910/14370/19, яким ТОВ "СОФІТРА" було відмовлено в задоволенні позову, та апеляційну скаргу на яке, станом на момент розгляду цієї справи у суді першої інстанції, залишено Північним апеляційним господарським судом без руху. Ця обставина, з урахуванням чинності на момент проведення оскаржуваних електронних торгів ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 про забезпечення позову, жодним чином не спростовує підстав для заявлення позовних вимог щодо незаконності проведених відповідачем торгів. Зважаючи на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 про забезпечення позову (справа №910/13787/19), була чинною на момент проведення електронних торгів, які є предметом спору по справі №910/4848/20, висновок суду першої інстанції про те, що проведені спірні електронні торги були проведені всупереч вимог закону є обґрунтованим. 

Аргументи відповідача у відзиві на позов, а також доводи апеляційного оскарження приватного виконавця з приводу того, що у даному випадку права позивача не порушено, не заслуговують на увагу. 

З цього приводу судом першої інстанції вірно зазначено, що з матеріалів справи та тексту ухвали Господарського суду міста від 04.10.2020 по справі №910/13787/19 вбачається, що ухвала була постановлена за окремою заявою ТОВ "СОФІТРА", поданою до пред`явлення позову по справі №910/14370/19 та набула законної сили в результаті її апеляційного та касаційного перегляду судами.  Відтак, оскільки, чинна на момент проведення оскаржуваних торгів ухвала Господарського суду міста Києва про забезпечення позову була прийнята саме за заявою ТОВ "СОФІТРА", враховуючи принцип обов`язковості судового рішення, відповідач, провівши всупереч ній незаконні торги, порушив вимоги чинного законодавства та права позивача.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини  рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини  рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II);
Крім того, за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" , № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
Враховуючи чинність ухвали Господарського суду міста від 04.10.2020 по справі №910/13787/19, якою саме за заявою ТОВ "СОФІТРА" було заборонено вчиняти будь-які дії із спірним нерухомим майном, також спростовуються доводи скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" про те, що права позивача не порушені, так як останній мав право виконати всі необхідні умови та стати переможцем торгів, які були проведені ще 27.08.2019. До того ж суд зазначає, що в межах даного судового провадження не досліджується правомірність проведення електронних торгів, що вібулися 27.08.2019. 
Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" у доводах апеляційного оскарження стверджує про те, що заборона на продаж квартири на аукціоні, накладена судом у справі №910/13787/19 не була зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також, що добросовісний набувач ТОВ «Юрфактор Сервіс» не знав про цю заборону. 
  Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої  статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В той же час, як вже констатувалось, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129, частина перша  статті                  129-1 Конституції України).
Отже, ухвала суду про забезпечення позову, зокрема про заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні.
Водночас, як свідчать матеріали даної справи, ДП "СЕТАМ" та приватному виконавцю Ляпіну Д.В., як учасникам справи №910/14370/19, було відомо про те, що ТОВ "СОФІТРА" оскаржило рішення Господарського суду міста Києва від 27 лютого 2020 року по справі №910/14370/19, яким ТОВ "СОФІТРА" було відмовлено в задоволенні позову. Зазначене не спростовано скаржниками. 
Більш того, 03 квітня 2020 року ТОВ "СОФІТРА" своїм листом б/н додатково інформувало ДП "СЕТАМ", його філію у м. Києві та Київській області та приватного виконавця Ляпіна Д.В. про неможливість проведення торгів 06 квітня 2020 року. 

Названі обставини свідчать про обізнаність, як ДП "СЕТАМ", так і приватного виконавця Ляпіна Д.В., про чинність встановленої заборони ухвалою суду на вчинення будь-яких дій із спірним нерухомим майном, та останні, як організатор електронних торгів і продавець мали враховувати відповідні правові наслідки. 

Правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 23.10.2020 у справі №  922/3537/17 (Провадження № 12-127гс19), викладену у п. 40, не може бути застосовано під час розгляду цієї справи, оскільки    правовідносини у цих справах не є подібними та прийнята за інших фактичних обставин. 

Так, у п.40 постанови Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.

В контексті спірних правовідносин, посилання скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія"  на цей правовий висновок є помилковим, так як у справі яка розглядається відсутні обставини того, що спірне нерухоме майно щодо якого ухвалою суду у справі №910/14370/19 забезпечено позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, перебувало в іпотеці чи під арештом, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, тобто до прийняття відповідної ухвали суду. 

Тому заборона вчиняти дії з майном, здійснена судом, у цьому конкретному випадку виконувала функцію забезпечення позову та мала вищий пріоритет до набуття рішенням у справі законної сили. 

На підставі зазначеного також спростовується аргумент Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" про те, що ТОВ «Юрфактор Сервіс» не був обізнаний про заборону відчуження спірного нерухомого майна, та така заборона не може бути протиставлена йому, як набувачу цього майна. В цій частині доцільно взяти до уваги і те, що ТОВ "СОФІТРА", в межах судового провадження у справі №910/14370/19, під час розгляду якої судом було забезпечено позов шляхом заборони вчиняти дії із майном, що є предметом спору і у даній справі, також здійснювало захист свого права щодо набуття цього майна за результатами електронних торгів. Таким чином, реалізація цього майна під час дії заборони, безумовно порушувало права позивача. 

Посилання ТОВ «Юрфактор Сервіс» щодо не залучення його в якості відповідача, так як він є покупцем майна, що є порушенням процесуального права, колегія суддів відхиляє з наступних підстав. 

Визначаючи правовий статус учасників цього спору, колегія суддів зазначає наступне. 

Відповідно до сттті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. 

Таким чином процесуальний закон визначає саме право суду щодо залучення співвідповідача у справі, а не його обов`язок.

У даному випадку колегія суддів враховує характер спірних правових відносин, які виникли між сторонами, а також підстави заявленого позову,  обставини справи, та суть порушеного права позивача і визначений позивачем спосіб його відновлення. Відповідно до позовних вимог позивач посилається на те, що особою, яка порушила його право є саме відповідач - ДП «Сетам», який провів аукціон з порушенням норм чинного законодавства при наявності діючої заборони. В той же час, визначаючи правовий статут переможця, як третьої особи в порядку ст. 50 ГПК України, слід враховувати що ця особа не вчиняла протиправних дій щодо позивача. Доказів протилежного матеріали справи не містять. 

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 45 ГПК України, норма передбачає, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. 
Сутність цієї статті свідчить про те, що позивач визначає у своєму позові, яке його право порушене і визначає особу, яка здійснила це порушення, яка в подальшому зобов`язується відновити порушене право. В той же час у даній справі, зміст позовної заяви не містить мотивів та обґрунтувань того, що              ТОВ «Юрфактор Сервіс» вчинив будь-які протиправні дії щодо позивача, а позивач, в свою чергу, вимогає саме від цієї особи відновлення порушеного права. 
Суттєвим щодо визначення правового статусу особи як співвідповідача, є наявність в позові конкретної позовної вимоги саме до цього відповідача. У даному випадку, прохальна частина позову не містить жодних позовних вимог до ТОВ «Юрфактор Сервіс». 
В той же час, у разі коли позов пред`явлено до кількох відповідачів або залучено другого відповідача (співвідповідача) суд, розглядаючи справу враховує наступний алгоритм дій: 
-          чи заявлені позовні позовні вимоги у передбачений процесуальним законом спосіб до кожного з відповідачів;
-          чи підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів вчинення кожним з відповідачів неправомірних дій (бездіяльності) по відношенню до позивача;
-          чи знаходяться ці дії (бездіяльність) у причинно-наслідковому зв`язку із порушенням прав та інтересів позивача;
-          чи відновить обраний позивачем спосіб захисту його порушене право. 
При цьому, за результатми розгляду справи зобов`язаний прийняти судове рішення щодо кожного із відповідачів, зазначивши відповідні правові підстави судового рішення щодо кожного із них окремо. 
При визначенні процесуального правового статусу ТОВ «Юрфактор Сервіс», зазначені ознаки відсутні. 
Статус ТОВ «Юрфактор Сервіс», як третьої особи без самостійних вимог, в логічному зв`язку із суттю цього судового спору полягає в тому, що результат вирішення спору може вплинути на права чи обов`язки цього переможця щодо однієї із сторін, що повністю відповідає змісту правового стану цієї особи, як третьої особи яка не заявляє самостійних вимог, визначеному  в ч.1 ст. 50 ГПК України. 

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає порушення вимог процесуального закону щодо визначення процесуального статусу учасників справи. 

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржниками не наведено. Водночас, зазначаючи про порушення судом норм процесуального та матеріального права, скаржники фактично вдаються до заперечення обставин, установлених судом першої інстанції під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої цим судом оцінки доказів у справі.

Саме лише прагнення скаржників ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції  зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України",       no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка. 

Відтак, усі інші доводи та міркування скаржників, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують   висновків суду першої інстанції.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації"). 

Процесуальні права сторін  при розгляді справи судом першої інстанції не порушено. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою  ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на  скаржників. 
                     
Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                       ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційні скарги залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20 залишити без змін.           
3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
          
          Повний текст постанови суду складено та підписано - 23.11.2020.  

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                О.В. Попікова