ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23937/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді            Ключковича В.Ю.,
суддів          Парінова А.Б.,                 
                                                                                                            Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року (суддя Смолій І.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції України Качан Ірини Валеріївни, Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення протиправним,  -

                                                 В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції України Качан Ірини Валеріївни, Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Качан Ірини Валеріївни про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29.04.2017 з індексним номером 14772609 про реєстрацію права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року позовну заяву повернуто на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що зміст наданого представником позивача ордеру серії КР №89809 свідчить, що у графі «назва органу» зазначено «у судах всіх інстанцій, нотаріальних конторах, поліції, прокуратурі, ДБР», що є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу в будь-яких судах, а тому не вимагає уточнення.
21.12.2020 до суду апеляційної інстанції від Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року - без змін.
У відповідності до  ст. 308 КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі, також - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Згідно частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (частина шоста цієї статті).
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма цієї статті).
Так, розглянувши позовну заяву позивача, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що зі змісту наданого представником позивача ордеру вбачається, що в графі "назва органу" зазначено "у судах всіх інстанціях, нотаріальних конторах, поліції, прокуратурі, ДБР", натомість, не зазначено назви відповідного органу до якого представник позивача звернувся в інтересах останнього з позовною заявою, а саме Окружного адміністративного суду міста Києва, а відтак не підтверджено повноважень діяти саме в  Окружному адміністративному суді міста Києва, що вказує на те, що ордер не відповідає встановленим вимогам та не є юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката діяти в Окружному адміністративному суді міста Києва в якості представника позивача, отже, позовну заяву підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За змістом частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Зокрема, ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (частина друга цієї статті).
Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.
Частиною третьою статті 26 Закону № 5076-VI передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що частина перша статті 26 Закону № 5076-VI визначає загальний перелік документів, якими може бути посвідчено повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому, частиною четвертою цієї статті встановлюються спеціальні вимоги до підтвердження повноважень адвоката саме як представника, зокрема, в адміністративному судочинстві, які відсилають до відповідних положень процесуального законодавства.
Згідно пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб  у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Відповідно до п/п 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36 (далі - Положення), ордер містить наступні реквізити:  назву органу, у якому  надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Так, згідно частини четвертої статті 59 КАС повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Отже, обов`язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону № 5076-VI.
Згідно з пунктами 4 та 6 рішення Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» дозволено адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, і Додаток № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 (типова форма ордера) діє до 01.01.2022.
Згідно Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36 бланки ордерів виготовляються друкарським способом на замовлення Ради адвокатів регіону (АР Крим, областей, міст Києва та Севастополя) в порядку, встановленому цим Положенням, і як виняток можуть бути виготовлені на замовлення Ради адвокатів України. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера (пункти 7, 14).
Пунктом 15 визначені реквізити, які містить ордер, а додатком № 1 затверджено його типову форму.
Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву підписано від імені ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 - адвокатом Панченко Олександром Віталійовичем.
До позовної заяви додано копію ордера серії КР №89809 на підтвердження повноважень останнього. У графі «назва органу, у якому надається правова допомога» цього ордеру зазначено «у судах всіх інстанції, нотаріальних конторах, поліції, прокуратурі, ДБР».
Колегія суддів враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №362/2006/19  за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України та Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інститут фізіології рослин і генетики НАН України» до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсними Розпоряджень, Наказів, Договорів оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, згідно якого, вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.
Таким чином, враховуючи наведену вище правову позицію Верховного Суду та норми матеріального права, колегія суддів приходить висновку, що ордер на надання правової допомоги від 01.07.2020 серії КР №89809 містить усі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 та типовою формою ордеру, а відтак у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви.
Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справах: «Walchli v. France» від 26 липня 2007 року, «TOB «Фріда» проти України» від 08 грудня 2016 року).
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Підсумовуючи викладене, оскільки у ході апеляційного розгляду справи не підтвердилися висновки суду першої інстанції про неналежність доказів повноважень представника позивача, то колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове судове рішення про повернення позову, а тому, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 3  ст. 312 КАС України  у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом частини першої  статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, це є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.  308,  311,  312,  320,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції України Качан Ірини Валеріївни, Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання рішення протиправним - направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                              В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                         О.О. Беспалов 

                                                                                                     А.Б. Парінов