Ухвала
Іменем України
 
29 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-3758/11
провадження № 61-15881ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                 Зайцева А. Ю.,                
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Зайцева Дмитра Вячеславовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (далі - ТОВ «УМ Факторинг») звернулось до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Зайцева Д. В.
Скарга мотивована тим, що 08 жовтня 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист             № 2-3758/11 про примусове виконання рішення у справі за позовом                         ПАТ «СК «Країна» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, відповідно до якого з відповідача стягнуто суму збитку в розмірі                      17 171,71 грн. На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 56914194. 15 березня              2019 року між ПАТ «СК «Країна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до товариства перейшло право вимоги за виконавчим листом № 56914194. Після отримання 16 червня               2019 року витягу про стан виконавчого провадження з автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, ТОВ «УМ Факторинг» стало відомо, що державний виконавець не виконав жодного пункту примусового заходу, які встановлені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Посилаючись на викладені обставини, скаржник просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області                            Зайцева Д. В. у виконавчому провадженні № 56914194 та стягнути з Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на свою користь понесені судові витрати.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року в задоволенні скарги ТОВ «УМ Факторинг» відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем було вчинено ряд дій, пов`язаних з примусовим виконанням рішення суду, а подана скарга є безпідставною та містить лише цитування норм чинного ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду              першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для її скасування відсутні.
 
26 жовтня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ТОВ «УМ Факторинг» подало через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.
 
В касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми права.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Суди установили, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2012 року у справі за позовом ПАТ «СК «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Країна» збитки в порядку регресу в сумі 17 171,71 грн та судові витрати в сумі 542 грн.
На підставі вказаного судового рішення 08 жовтня 2012 року видано виконавчий лист № 2-3758-2011 та 03 серпня 2018 року постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - Зайцева Д. В. відкрито виконавче провадження № 56914194.
15 березня 2019 року між ПАТ «СК «Країна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «СК «Країна» відступило ТОВ «УМ Факторинг» право вимоги за кредитними договорами, рішеннями суду, виконавчими провадженнями до осіб відповідно до акту прийому-передачі, за яким ТОВ «УМ Факторинг» набуло право вимоги щодо боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 21 травня 2019 року замінено первісного стягувача ПАТ «СК «Країна» його правонаступником - ТОВ «УМ Факторинг» у цивільній справі            № 2-3758/11 за позовом ПАТ «СК «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Судом першої інстанції з наданого для огляду оригіналу виконавчого провадження № 56914194 було встановлено, що за період з 03 серпня                   2018 було проведено ряд виконавчих дій.
Постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 вересня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках боржника.
Постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 вересня 2018 року накладено арешт на майно боржника.
Постановою виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 03 жовтня 2018 року оголошено у розшук майно боржника, автомобіль марки Dacia, модель Logan 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
03 липня 2019 року постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області замінено стягувача виконавчого провадження з ПАТ «СК «Країна» на ТОВ «УМ Факторинг».
04 вересня 2019 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
Крім цього, державним виконавцем було направлено ряд запитів щодо встановлення інформації про заставодержателя договору іпотеки, руху коштів та стану рахунків боржника в різних банківських установах, здійснювались виклики боржника та інше. 
Також державним виконавцем було направлено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів, був здійснений вихід за адресою проживання ОСОБА_1 , в результаті якого встановлено, що боржник відсутній, транспортного засобу на подвір`ї не виявлено.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
За частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». 
 
Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців встановлені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (частина перша статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що державним виконавцем були  вчинені передбачені діючим законодавством необхідні дії, пов`язані з примусовим виконанням рішення суду, що підтверджується наданими ним матеріалами виконавчого провадження.
Отже, відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваних рішень не впливають, направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
                                                          
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від                        24 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від                    30 вересня 2020 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Зайцева Дмитра Вячеславовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 .
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                     А. Ю. Зайцев