УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа 295/1805/20                                                                         Категорія 16 
Додаткова постанова 
Іменем України

23 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І.
суддів:                       Павицької Т.М.,
                                      Талько О.Б.                   
секретаря
судового засідання   Кучерявого О.В.
без участі сторін            
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі заяву ОСОБА_1 подану через представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення 
у цивільній справі № 295/1805/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,-
в с т а н о в и в:
       Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволені.
       Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено.
       Скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.01.2001 року №46 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 0,0451 га. за адресою: АДРЕСА_1 .
       Визнано недійсним державний акт на право власності на землю серії IV-ЖТ № 044521, виданий на ім`я ОСОБА_4 від 13.02.2001 року.
       Стягнуто з ОСОБА_4 понесені судові витрати: на користь ОСОБА_1 в сумі 1920 грн.40 коп.; та на користь ОСОБА_3 в сумі 3152, 00 грн.
       07 грудня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав заяву про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги в розмірі 11 000,00 грн. 
       Розглянувши заяву по суті, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення, зважаючи на наступне.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст.430 цього Кодексу.
       Частинами 3,4 вказаної статті унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
       Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
       У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
       Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
       Згідно положень п.1,2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
       Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
       Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       На обґрунтування заявлених вимог заявником надано Акт № 09-01/1 прийому- передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №09-01 від 09.06.2020 р. від 03.12.2020 року, згідно якого вартість робіт складає 11 000,00 грн.; Договір № 09-01 про надання професійної правничої допомоги від 09 червня 2020 року. 
       У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
       Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       В даному випадку ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Житомирського апеляційного суду із відповідною заявою та доказами у встановлений законом строк. Крім того, про стягнення судових витрат було заявлено ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги. 
       За таких обставин та враховуючи, що постановою апеляційного суду від 02 грудня 2020 року питання про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішувалось, то вимоги про ухвалення додаткового рішення заслуговують на увагу.
       Відповідно до положень ст.141 ЦПК пропорційно до розміру задоволених вимог підлягають відшкодуванню і понесені строною витрати на правничу допомогу. 
Крім того, із врахуванням пропорційності заявленого розміру витрат до предмета спору, тривалості розгляду справи в апеляційному суді, на думку суду відшкодуванню будуть підлягати лише витрати в сумі 6000 грн.(ч.3 ст.141 ЦПК).
       Керуючись ст.ст.141,270,367,374,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 295/1805/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити частково.
       Постановити у справі додаткову постанову.
       Стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на забезпечення професійної правничої допомоги у сумі 6000 грн. У задоволенні решти вимог відмовити.
       Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

       Головуючий:                        Судді: