ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
          Справа № 760/2425/17                                        Суддя (судді) першої інстанції: Усатова І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
          суддів:  Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.
          за участю секретаря Скидан С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року про  відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду по справі 
у справі №760/2425/17 (розглянута у відкритому судовому засіданні)
за заявою ОСОБА_1 
до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Київського військового комісаріату
про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2017 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату та просив суд:
-          визнати протиправними дії (бездіяльність) Київського міського військового комісаріату щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні;
-          визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо невиконання завдань покладених на нього п.п. 1,3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за значенням і виплатою пенсії йому, ОСОБА_1 ;
-          визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві щодо обчислення розміру та виплати йому, ОСОБА_1 , пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;
-          зобов`язати Київський міський військовий комісаріат скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, обчисленій з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.12.2008;
-          встановити строк та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати протягом встановленого строку з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року, яке набрало законної сили 07 червня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ: 22869069) щодо обчислення розміру та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.
Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ: 22869069) довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить відомості про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ: 22869069) після отримання від Київського міського військового комісаріату ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, обчисленій з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ: 22869069) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.09.2016.
В іншій частині – відмовити.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 ) 640,00 грн. судового збору.
Позивач 07 квітня 2020 року звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва про роз`яснення пункту 4 судового рішення, посилаючись на те, що в редакції п. 4 рішення суду вислів «протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби» має неоднакове тлумачення і без його роз`яснення високою є ймовірність неправильного виконання рішення суду.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020  року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем (надалі – апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність ухвали суду першої інстанції та порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що державним виконавцем повернуто виконавчі листи без виконання, зі сторони боржника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
Позивач у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. 
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду по справі, виходив з того, що позивач не погоджується з діями Пенсійного фонду щодо порядку виконання рішення суду, а не потребує роз`яснення, в розумінні статті 254 КАС України.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Відповідно до частин 1 – 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
За правилами статті 254 КАС України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 квітня 2020 року по справі №22а-11177/08 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.
У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року по справі №814/907/16 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16 липня 2020 року по справі №619/3407/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 08.05.2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю та накладення штрафу за невиконання п. 4 судового рішення в адміністративній справі.
На адресу суду від ОСОБА_1 26.06.2019 року надійшла заява про встановлення судового контролю та накладення штрафу за невиконання п. 5 судового рішення в адміністративній справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року:
встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві строк подання звіту про виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30.01.2018 у справі №760/2425/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві після отримання від Київського міського військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, обчисленій з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати Солом`янському районному суду м. Києва звіт про виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30.01.2018 року по справі №760/2425/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві після отримання від Київського міського військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, обчисленій з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби - протягом тридцяти робочих днів з дня набрання законної сили даної ухвали.
На виконання ухвали суду від 04 вересня 2019 року начальником ГУ ПФУ в м. Києві 23.09.2019 подано до суду звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування звіту вказано, що кошти нараховані за період з 01.09.2016 року по 06.06.2018 року, нараховані ОСОБА_1 на виконання рішення суду, в сумі 8944,90 грн, будуть виплачені згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.
Кошти, нараховані за період з 17.06.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 1154,16 грн, перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у листопаді 2018 року.
Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.11.2018 року становить 4316,78 грн.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у жовтні 2018 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2016 року в порядку, встановленому судовим рішенням.
На адресу суду першої інстанції 08.01.2020 року надійшов звіт про виконання судового рішення від в.о. начальника ГУ ПФУ в м. Києві.
В обґрунтування звіту вказано, що кошти нараховані внаслідок здійсненого перерахунку пенсії у сумі 10099,06 грн виплачуються у встановленому чинним законодавством порядку: 1154,16 грн. виплачено у листопаді 2018 року, 8944,90 грн. буде виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.
Крім того, з доданих до заяви матеріалів вбачається, що 22.08.2018 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковським Т.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57053841, на підставі виконавчого листа № 760/2425/17 від 17.08.2018 року виданого Солом`янським районним судом міста Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві після отримання від Київського міського військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, обчисленій з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.
Також вбачається, що 08.04.2019 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковським Т.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57053841, з підстав не виконання рішення суду.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що зі змісту заяви позивача про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник порушує питання не щодо незрозумілості чи нечіткості рішення суду, а щодо наявності проблем способу його виконання боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.
При цьому, колегія суддів зазначає, що визначений ст. 254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання. Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.
Колегія суддів вважає, що пункт 4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції відповідає вимогам КАС України та не містить положень щодо яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, при цьому у мотивувальній частині викладено усі обставини справи, рішення є зрозумілим, обґрунтоване належними нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, зміст резолютивної частини також є зрозумілим.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"   суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд у цій справі також враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмову в задоволенні заяви позивача про роз`яснення рішення суду (пункту 4). 
Доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування. 
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу апелянта залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 246, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя                                                                      Г. В. Земляна

Судді:                                                                                          Є. І. Мєзєнцев

          В. В. Файдюк
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2020 року.