ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
17 грудня2020 року
м. Київ
 
справа № 947/15207/20
провадження № 51-3189 км 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати                                                                   Касаційного  кримінального суду у складі:
головуючого                                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                                ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
за участю:                                                        
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 , 
прокурора                                                        ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 5 червня 2020 року. 
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ухвалою від 5 червня 2020 року відмовив у відкритті провадження за скаргою  ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невиконання своїх обов`язків слідчим управлінням ГУНП в Одеській області стосовно покладення обов`язків на начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі та зобов`язання відповідної особи виконати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2020 року у справі № 947/2948/20. 
Суддя Одеського апеляційного суду ухвалою від 18 червня 2020 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на вищезазначенуухвалу слідчого судді. 
 
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала 
 
Уточнивши вимоги касаційної скарги,  ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді суду апеляційної інстанції, зобов`язавши апеляційний суд розглянути його скаргу від 4 червня 2020 року по суті.
 
На обґрунтування своїх доводів зазначає, що суддя суду апеляційної інстанцій повернув його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 5 червня 2020 року безпідставно, оскільки передбачених законом строків на подання апеляційної скарги він не порушував. Зокрема, стверджує, що ухвалу слідчого судді постановлено без його участі, а про її наявність він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 11 червня 2020 року, апеляційну скаргу подав 12 червня 2020року, тобто в належний строк.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор вважав, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви Суду
Статтею 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до вимог п. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
З урахуванням положень ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК ухвала судді суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. 
 
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Як убачається з абзацу 2 ч. 3 цієї статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
 
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладено в постанові від 4 листопада 2019 року у справі № 760/12179/16-к,  якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.
 
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалу слідчого судді постановлено 5 червня 2020 року без виклику осіб на конкретну дату та відповідний час, у зв`язку з чим строк для апеляційного оскарження цієї ухвали обчислюється з дня отримання копії судового рішення. 
 
Суддя суду апеляційної інстанції в ухвалі дійшов висновку, що строк на оскарження ухвали слідчого судді, проголошеної 5 червня 2020 року, сплив 10 червня 2020 року, а ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 12 червня 2020 року, тобто з порушенням               5-денного строку на оскарження ухвали слідчого судді.
 
На цих підставах суддя Одеського апеляційного суду ухвалою від 18 червня 2020 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про поновлення цього строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 304 КПК копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
 
Разом із тим у матеріалах провадження немає даних про те, що 5 червня 2020 року проводилось судове засідання з проголошенням ухвали слідчого судді (журнал судового засідання відсутній), а також даних про отримання ОСОБА_6 виклику в судове засідання та копії ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 5 червня 2020 року.
 
Проте суддя апеляційного суду цих обставин не перевірив, не дослідив належним чином питань, чи пропущено строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді та чи було необхідно ОСОБА_6 додати до апеляційної скарги клопотання про поновлення цього строку. 
 
Матеріали провадження свідчать про те, що  ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в установлений законом строк, оскільки ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою було постановлено без виклику останнього.
 
Таким чином, суддя суду апеляційної інстанції порушив вимоги статей 395, 399 КПК, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КК), що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування ухвали судді апеляційного суду. 
Водночас відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції. Однак ОСОБА_6 заявив у касаційній скарзі вимогу про зобов`язання апеляційного суду розглянути його скаргу від 4 червня 2020 року по суті, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК. 
З огляду на наведене касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала — скасуванню, а кримінальне провадження — призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати наведене, розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 369, 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 5 червня 2020 року скасувати.
Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                     ОСОБА_3