ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/13174/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Стратієнко Л.В., Ткач І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.)
від 29.07.2020

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" 
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про стягнення 261 777,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

1.1. У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" (надалі - ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (надалі - АТ "Укртрансгаз", відповідач) про стягнення 261 777,60 грн вартості оплаченої позивачем потужності.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов договору №1512000606 транспортування природного газу від 17.12.2015 (надалі - договір) та норм чинного законодавства, не надав позивачеві замовленої та оплаченої ним договірної потужності у квітні 2017 року та не повернув  позивачу передплату в сумі 261 777,60 грн.

1.3. У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував зазначаючи, що абзацом 5 пункту 8.3 укладеного між сторонами договору передбачено, що позивач, як замовник, сплачує відповідачеві, як оператору, вартість замовленої потужності незалежно від того, була чи була повністю використана замовлена потужність, а відтак будь-які правові підстави для повернення позивачеві вартості замовленої (договірної) потужності за квітень 2017 року в сумі 261 777,60 грн відсутні. Крім цього, відповідач стверджував, що позивачем не вказано правові підстави, якими останній обґрунтував би наявність зі сторони відповідача порушень зобов`язань за укладеним між сторонами договором.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

2.1.          Господарський суд міста Києва рішенням від 17.01.2020 у справі № 910/13174/19 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

2.2.          Суд виходив з того, що позивач не довів підстав для повернення відповідачем вартості замовленої та сплаченої ним послуги розподілу (договірної) потужності за квітень 2017 року в сумі 261 777, 60 грн, яку було здійснено з урахуванням абзацу 3 пункту 8.3. договору № 1512000606 транспортування природного газу від 17.12.2015 на підставі рахунку-фактури відповідача № 04-17-1512000606/Р/1 від 20.04.2017 шляхом перерахування грошових коштів в сумі вартості замовленої потужності.

2.3.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 29.07.2020 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 у справі №910/13174/19 та прийняв нове рішення про стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" 261 777,60 грн боргу та судовий збір.

2.4.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач в порушення своїх договірних зобов`язань не надав позивачеві сплаченої договірної потужності у квітні 2017 року, зокрема, відповідач не подав звіт про використання договірної потужності у квітні 2017 року вартістю 261 777,60 грн, що насамперед, передбачено пунктом 11.3 договору. Також відповідач, всупереч пунктам 11.1, 11.2 договору, не оформив акт про надання послуг з розподілу договірної потужності у квітні 2017 на суму 261 777,60 грн. 

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. 

3.1.          31.08.2020 АТ "Укртрансгаз" звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 у справі № 910/13174/19 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати її повністю та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2020.

3.2.          АТ "Укртрансгаз" визначає підставами касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції пункти 3, 4 частини 2, підпункти а), в) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1) неправильне застосування норм статей 173, 174, 175, 179, 180, 181, 193 Господарського кодексу України, статей 3, 11,15, 16, 202, 203, 204, 509, 525, 526, 632, 638, 901, 903 Цивільного кодексу України, пункту 1 глави 3 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 348 від 28.03.2017, за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах з питання повернення вартості замовленої та сплаченої замовником потужності, яка надається за договором транспортування природного газу (пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України);

2) порушення норм статей 2, 7, 11, 13, 42, 73-80, 86, 236, 237, 237, 238, 269, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, надані АТ "Укртрансгаз" щодо безпідставності, неправомірності та незаконності позовних вимог (пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України). 

3.3.          Крім того, відповідно до вимог підпунктів а), в) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник зазначає:

- що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме - питання щодо повернення вартості замовленої та сплаченої замовником замовленої (договірної) потужності, що надаються за договором транспортування природного газу;

- справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для АТ "Укртрансгаз", оскільки предметом спору є "начебто" заборгованість відповідача перед позивачем за замовлену (договірну) потужність, який у свою чергу, зобов`язаний був здійснювати безпечне та безперебійне транспортування природного газу споживачам на всій території України та до країн Європейського Союзу, а позивач в силу статті 7 Закону України "Про трубопроводний транспорт" мав на балансі та обслуговував магістральні газопроводи важливого народногосподарського та оборонного значення, які є державною власністю України.

3.4.          15.10.2020 від ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ" надійшов відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого просило постанову суду апеляційної інстанцій залишити без змін. Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав покладені на нього зобов`язання щодо надання замовленої та оплаченої позивачем договірної потужності у квітні 2017 року, а тому оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4.          Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство.

4.1.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2.          Щодо оскарження рішення судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

4.3.          Між сторонами на підставі договору транспортування природного газу виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Кодексу газотранспортної системи.

4.4.          Відповідно до пункту 9, 10 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування:
- доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи;
- замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; 
- вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

4.5.          Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

4.6.          Пунктом 1 глави 2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  передбачено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань замовника послуг транспортування щодо оплати послуг оператора газотранспортної системи за договором транспортування природного газу замовник послуг транспортування зобов`язаний надавати оператору газотранспортної системи фінансове забезпечення у випадках та відповідно до вимог, встановлених у цьому Кодексі, або здійснити попередню оплату таких послуг на підставі договору транспортування природного газу.

4.7.          Послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи оператора газотранспортної системи надаються на умовах 100 % попередньої оплати (крім випадку, передбаченого цим пунктом) у розмірі вартості розподіленої потужності на період газового місяця для послуг на період газового місяця, кварталу та/або року за п`ять банківських днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей (абзац 1 пункту 2 глави 2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

4.8.          Згідно з абзацом 10 пункту 3 глави 2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо замовник послуг транспортування вимагає повернення фінансового забезпечення (крім банківської гарантії), повернення фінансового забезпечення (крім банківської гарантії) здійснюється на умовах цивільно-правової угоди, на підставі якої воно було надане, а у випадку якщо такі умови не встановлені - у строк, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення строку дії фінансового забезпечення за умови повного розрахунку за надані послуги.

4.9.          З огляду на те, що умовами договору порядок повернення грошових коштів, наданих замовником послуг транспортування в якості фінансового забезпечення (попередньої оплати) визначений не був, відтак, такі грошові кошти повертаються на вимогу замовника послуг транспортування у строк, не пізніше п`яти банківських днів з моменту отримання оператором газотранспортної системи вимоги від замовника послуг транспортування, як визначено Кодексом. 

4.10.          За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до приписів Кодексу газотранспортної системи з моменту отримання вимоги позивача про повернення грошових коштів в розмірі 261  777,60 грн у відповідача виникло зобов`язання по їх поверненню у строк п`ять банківських днів від дня пред`явлення вимоги. 

4.11.          Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

4.12.          Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

4.13.          Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

4.14.          У касаційній скарзі скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції неповно дослідив докази, надані АТ "Укртрансгаз" щодо безпідставності, неправомірності та незаконності позовних вимог. Заявник стверджує, що суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови надав пріоритет доводам позивача, при цьому не надавши належної правової оцінки доводам та доказам відповідача.

4.15.          Верховний Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо неповного дослідження судом апеляційної інстанції доказів, оскільки суд апеляційної інстанції дослідив та проаналізував всі надані сторонами в справі докази та дійшов відповідних висновків, а суд касаційної інстанції згідно з вимогами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

5.1.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

5.2.          Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3.          Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що постанову суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.  

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті  308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 у справі № 910/13174/19 залишити без змін.

3.  Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                І. Кондратова

Судді                                                                                                            Л. Стратієнко

                                                                                                                      І. Ткач