Дата документу 13.11.2020 Справа № 331/2799/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 331/2799/20 Головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М. 
Провадження №22ц/807/3159/20                                                  Суддя-доповідач: Поляков О.З.
       
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 листопада 2020 року м. Запоріжжя          
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого         Полякова О.З.
суддів:         Крилової О.В.
                                              Бєлки В.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2020 року про визнання неподаної та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника Вельможка О.О. звернувся до суду з позовом до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за вимоги немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору та щодо вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Крім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з її невідповідності вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та вимогам п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, зазначивши, що позивачем не визначено ціну позову та не надано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, не зазначено періоду та суми середнього заробітку, який просить стягнути з відповідача, також не зазначено з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди у саме такому розмірі та якими доказами це підтверджується. Повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснено позивачеві, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві. 
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Вельможка О.О. визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на адресу представника позивача, яким підписано позовну заяву, рекомендованим листом з повідомленням було надіслано копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, яку отримано 21 серпня 2020 року особисто Вельможком О.О. , про що свідчить відмітка про вручення, проте станом на 08 вересня 2020 року недоліки не було усунуто.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, ним було отримано 04 вересня 2020 року, а 07 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку направлено копію позовної заяви (уточнену) та квитанції про сплату судового збору. Таким чином, у встановлений судом строк, ОСОБА_1 було усунуто недоліки позовної заяви. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
У відзиві на апеляційну скаргу, Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» просить залишити її без задоволення, а ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2020 року без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначають, що з тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про залишення позовної заяви без руху отримана 21 серпня 2020 року особисто особою, яка підписала позовну заяву та звернулася до суду - адвокатом Вельможко О.О. Крім того, долучена до апеляційної скарги довідка поштового відділення не містить обов`язкових реквізитів, а також не може свідчить про отримання ОСОБА_1 саме ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. 
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Вбачається, що суд першої інстанції висновків щодо визнання неподаною позовної заяви дійшов з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання про залишення заяви без руху та її повернення.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Так, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя виходив з того, що представником позивача не усунуто недоліки зазначені в ухвалі від 29 липня 2020 року.
Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що окрім представника позивача, копія ухвали про залишення без руху направлялась також позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9). З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ували про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 отримав 04 вересня 2020 року (а.с. 11).
Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2020 року, тобто на третій день з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с. 24) через засоби поштового зв`язку до суду першої інстанції позивачем направлено до суду позовну заяву (уточнену), її копію, та квитанції про сплату судового збору.
Тобто, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2020 року.
Отже, матеріали справи містять докази, які свідчать про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, а оскаржувана ухвала судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2020 року постановлена до спливу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви, а тому є незаконною та підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням вимог закону, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції..
Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2020 року про повернення позовної заяви - скасувати, справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 13 листопада 2020 року.

Головуючий:
Судді: