ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 820/2540/16
адміністративне провадження № К/9901/28100/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 

розглянув в порядку письмового провадження скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року у складі судді: Мар`єнко Л.М. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 05 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Бершова Г.Є.,  Катунова В.В., Ральченка І.М., у справі № 820/2540/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "Грант" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
Публічне акціонерне товариство "Східно-Український Банк "Грант" звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.04.2016 року №0000054300 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 709500 грн.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду 05 жовтня 2016 року, позовні вимоги задоволено.
Скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.04.2016 №0000054300.
Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
Публічне акціонерне товариство "Східно - Український Банк "Грант" (далі - ПАТ "Східно - Український Банк "Грант") (код ЄДРПОУ 14070197) зареєстровано як юридична особа 29.10.1991 перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" є інші види грошового посередництва.
Окрім того, ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" має банківську ліцензію, яка видана Національним банком України від 03.11.1991 №6 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьої ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".
Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" з питання неподання Звіту про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складений акт від 12.04.2016 №33/28-09-43-12/14070197, яким встановлено порушення вимог п.п.39.4.2 п.39.4 ст. 39 ПК України в частині не подання Звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.
Відповідно до вказаного акту, податковим органом встановлено, що ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" проведено господарські операції з фізичною особою ОСОБА_1 та задекларовано самостійно фізичною особою: депозитні операції: за 2013 рік - 51251251,20 грн., за 2014 рік - 69985448,57 грн.; в т.ч. операції купівлі - продажу нежитлових приміщень: 2014 рік -1574100 грн. Операції між ПАТ "Банк "Грант" та пов`язаною особою ОСОБА_1 , загальна сума яких перевищує 50 мільйонів гривень (без урахуванням ПДВ) за відповідний календарний рік, є контрольованими операціями відповідно до п.п.39.2.1.1 та п.п.39.2.1.4 п. 39.2 ст. 39 ПК України. Також контролюючим органом встановлено, що ПАТ "Банк "Грант" (код ЄДПОУ 14070197) 30.04.2015 не надано до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС Звіт про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки. Таким чином, встановлено факт не подання Звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.
При цьому, ОСОБА_1 є одним із засновників ПАТ "Банк "Грант", доля якого в статутному капіталі банку складала в 2013 році - 65,4097%, в 2014 році - 65,5998%. Позивачем укладалися договори з ОСОБА_1 як з фізичною особою.
Так, між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_1 (інвестор), як фізичною особою, укладені декілька договорів на залучення коштів на умовах субординованого боргу від 01.04.2009 №1/09, від 25.12.2009 №2/09, від 19.07.2010 №3/09, від 18.11.2010 №4/09. Відповідно до п.п.1.1 вказаних договорів - інвестор надає грошові кошти на умовах субординованого боргу у вигляді позики на 650000 доларів США, 500000 ЄВРО, 1000000 дол. США, відповідно, на термін з 01.04.2009 до 31.03.2016, 25.12.2009 до 26.12.2016, 19.07.2010 до 20.07.2017, 18.11.2010 до 30.11.2017, відповідно, а банк приймає та зобов`язується повернути інвестору його грошові кошти зі спливом цього строку та сплачувати щорічно проценти у розмірі 3 (трьох) відсотків річних.
Також, між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_1 (вкладник), як фізичною особою, укладені декілька договорів банківського вкладу від 01.09.2010 №ДС-494/1, від 01.10.2010 №1100/УРФЛ, від 18.06.2008 №415/ УРФЛ, від 30.10.2012 №1537/УРЛФ, від 15.01.2013 №1571/УРЛФ, від 10.11.2003 №1884/УРЛФ, від 02.04.2007 №5472/УРЛФ, від 03.04.2006 №5171/УРЛФ, від 30.07.2012 №1512/УРЛФ, від 10.12.2008 №548/УРЛФ, від 13.11.2014 №1748/УРЛФ. 
Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів банківського вкладу банк приймає грошові кошти від вкладника або кошти, які надійшли на вкладний рахунок вкладника та зобов`язується сплатити вкладнику розмір вкладу та нараховані відсотки на умовах та в порядку, передбаченими даними договорами.
При цьому між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_1 (держатель), як фізичною особою, укладено договір про видачу платіжної картки НСМЕП 4 класу "ПЕНСІЙНА" і розрахункове обслуговування від 24.07.2012 №154/УРФЛ (а.с.115-116). Відповідно до п.п.1.1 вказаного договору - банк на підставі заяви держателя про відкриття рахунків та отримання платежів картки НСМЕП, відкриває держателю відповідні рахунки (ПР та КР), видає картку, а також здійснює розрахунково - касове обслуговування операцій з використанням держателем картки в межах карткових лімітів.
Також між ПАТ "Банк "Грант" (покупець) та ОСОБА_1 (продавець), як фізичною особою, укладено договір купівлі - продажу від 16.10.2014. Відповідно до п. 1 вказаного договору купівлі - продаж, передбачено, що продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) та зобов`язується оплатити, відповідно до умов цього договору, нежитлове приміщення, на першому поверсі площею 15.,6 кв. м. (збудовано тамбур площею 3,6 кв.м. згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2007 № 249), загальною площею 162,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , надалі іменоване за цим договором - "Майно".
Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 21.01.2008.
В рамках здійснення своєї підприємницької діяльності ОСОБА_1 (вкладник) як фізична особа - підприємець укладав договори з ПАТ "Банк "Грант".
Так, між ОСОБА_1 (вкладник), як фізичною особою - підприємцем та ПАТ "Банк "Грант" (банк) укладені договори банківського вкладу від 29.12.2011 №156/УИФ, від 01.04.2013 №168/УИФ, від 21.10.2013 №171/УИФ, від 03.10.2014/УИФ, разом з додатковими угодами. Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів банківського вкладу - банк приймає на довгостроковий вклад (депозит) грошові кошти вкладника та зобов`язується сплатити вкладнику розмір вкладу та нараховані відсотки на умовах та в порядку передбаченим даними договорами.
Також між ОСОБА_1 (орендодавець), як фізичною особою - підприємцем та ПАТ "Банк "Грант" (орендар), укладені договори оренди від 15.07.2013 №1, від 26.12.2013 №2, від 01.02.2014 №3/14 та від 01.02.2014 №4/14, разом з додатковими угодами (а.с.71-90). Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів предметом договорів є нежитлові приміщення (будівлі), які орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування певні для розміщення відділень тощо.
За результатами висновків, викладених в акті перевірки, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС винесено податкове повідомлення - рішення від 22.04.2016 року №0000054300, яким нараховано суму грошового зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 709500 грн.
Позивач не погодився із таким рішенням податкового органу та оскаржив його до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що фактичні обставини справи об`єктивно засвідчують відсутність у позивача обов`язку щодо подачі до податкового органу звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки у відповідності до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи касаційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що контрольованою операцією може бути господарська діяльність з пов`язаною особою - резидентом ОСОБА_1 як фізичною особою так і фізичною особою підприємцем, що дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень. Вказував, що позивачем проведено господарські операції з контрагентом ОСОБА_1 , які задекларовано самою фізичною особою за депозитними операціями за 2013 рік - 51  251  251,20 грн., за 2014 рік - 69  985  448,57 грн.
Позивачем були подані заперечення на касаційну скаргу, в яких посилаючись на обґрунтованість та  законність прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, просив залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
Відповідно до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:
- господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами;
- господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - резидентами, які:
- задекларували від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік;
- застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року;
- сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою - ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року;
- не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.
Згідно з п.п. 39.2.1.4 п.п.39.2.4 п.39.2 ст. 39 ПК України операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік.
Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пов`язані особи - це юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, зокрема, фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків.
Так, положеннями ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті (ч.1 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
До банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку (ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо: 1) інвестицій; 2) випуску власних цінних паперів; 3) випуску, розповсюдження та проведення лотерей; 4) зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; 5) інкасації коштів та перевезення валютних цінностей; 6) ведення реєстрів власників іменних цінних паперів (крім власних акцій); 7) надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг (ч. 6 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності (ч. 8 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банкам забороняється діяльність у сфері матеріального виробництва, торгівлі (за винятком реалізації пам`ятних, ювілейних і інвестиційних монет) та страхування, крім виконання функцій страхового посередника.
Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що банк має право діяти шляхом надання банківських та інших фінансових послуг, зокрема, залучення у вклади (депозити) коштів, а також спеціальним законом заборонено банкам займатися господарською діяльністю, в розумінні ПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що в розумінні положень ст. 39 ПК України, в даному випадку, контрольованою операцією може бути виключно господарська діяльність з пов`язаною особою - резидентом ОСОБА_1 як фізичною особою, що дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень, оскільки саме фізична особа ОСОБА_1 є пов`язаною особою з ПАТ "Банк "Грант", маючи долю в статутному капіталі банку.
З огляду на викладене, а також враховуючи надані відповідачем зведені дані щодо взаємовідносин позивача з ОСОБА_1 , за період з 2013 року сума операцій банку з фізичною особою складає 12724508,47 грн., а за період 2014 рік - 19444713 грн. Вказані суми у зазначених періодах не дорівнюють та відповідно не перевищують 50 мільйонів гривень.
Отже, суди дійшли правильного висновку, що фактичні обставини справи об`єктивно засвідчують відсутність у позивача обов`язку щодо подачі до податкового органу звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки відповідно до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.
На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновками судів, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.04.2016 №0000054300 є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.
Ураховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли підтвердження.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд вважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на наведене, касаційна скарга Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС - залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 05 жовтня 2016 року - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Суддя-доповідач                                                                                    І. В. Дашутін
Судді                                                                                                        О.О. Шишов
                                                                                                                 М. М. Яковенко