Ухвала
 
19 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 310/8806/19
провадження № 51 - 4997 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року щодо нього,  
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд вказаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 6 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.Крім того, до касаційної скарги долучаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений ОСОБА_4 при цьому не вказує у чому конкретно з огляду на положення ст. 412 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та належним чином не обґрунтовує своїх доводів у цій частині, а відтак й необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій ст. 438 цього Кодексу.
Натомість, на обґрунтування своїх доводів, засуджений вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказів, що відповідно до ч. 1                                 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, який є судом права, а не факту.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, засудженим до касаційної скарги не додано додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК.
Стосовно клопотання засудженого ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку апеляційного суду, то це питання відповідно до положень ч. 1 ст. 430 КПК  підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала єостаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                         ОСОБА_3