ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 804/3784/18	

головуючий суддя І інстанції – Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року в адміністративній справі №804/3784/18 за позовом  Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"  до  Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби    про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-  

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило: 
- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає у невиконання вимог статті 43 Податкового кодексу України щодо повернення Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн., зокрема у неподанні відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення відповідних сум з бюджету;
- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн. та подати даний висновок для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" було задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає у невиконання вимог статті 43 Податкового кодексу України щодо повернення Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн., зокрема у неподанні відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку про повернення відповідних сум з бюджету.
Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати висновок про повернення Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн. та подати  даний висновок для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Вирішено питання відносно розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що сам факт наявності податкового боргу незалежно від виду або розміру податку, за яким виник такий борг, виключає можливість повернення коштів платнику податків до повного його погашення.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції,  Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» є платником податку на прибуток та з 2017 року  перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.
Протягом 2015 року у позивача виникла переплата з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, що вбачається з податкової декларації з податку на прибуток за 2015 від 23.02.2016, належним чином засвідчена копія якої містяться в матеріалах справи.
За даними вказаної декларації, податок на прибуток за результатами господарської діяльності позивача у 2015 році до спати не підлягав. 
В той же час, сума авансових внесків, сплачена протягом 2015 року за даними декларації склала 2992982 грн.
На підтвердження сплати авансових внесків з податку на прибуток у 2015 році в розмірі 2992982 грн., позивачем надано суду копії платіжних доручень: від 30.12.2015 №6028, від 25.11.2015 №5402, від 28.10.2015 №4657, від 28.09.2015 №3896, від 20.08.2015 №2087, від 30.06.2015 №2074, від 30.07.2018 №2611, від 30.06.2015 №2244, від 29.05.2015 №1729,  від 29.04.2015 №1518, від 11.03.2015 №744,  від 27.02.2015 №590, від 29.01.2015 №160.
Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі – ПАТ «ДТРЗ») звернулось 26.03.2018 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із заявою (вих. №15-01/227 від 26.03.2018) про повернення надміру сплачених коштів, в якій просило повернути сплачені протягом 2015 року авансові внески з податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн.
На вказану заяву Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби надано відповідь від 30.03.2018 №14372/10/28-10-46-02-25, якою повідомлено, що у ПАТ «ДТРЗ» станом на 30.03.2018 рахується заборгованість на суму 256056, 97 грн., що складається із заборгованості з ПДВ на суму 255502,96 грн. та заборгованості з орендної плати у сумі 554,01 грн., отже повернення надмірно сплачених коштів не можливе за положеннями п. 43.1. ст. 43 ПК України.
Після цього 05.04.2018 позивач знов звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із заявою вих. №15-01/297 від 05.04.2018 про повернення коштів, на яку листом від 17.04.2018 №16840/10/28-10-46-02-25 податковим органом надано відповідь, в якій вказано, що станом на 17.04.2017 у підприємства рахується заборгованість по орендній платі з юридичних осіб у сумі 0,05 грн.
Не погодившись з наведеними доводами податкового органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прямий обов`язок відповідача, що випливає з вимог    ст. 43 ПК України, останнім не виконано. Зауважено, що матеріали справи не містять, а відповідачем не було подано до суду належних документальних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у наданні висновку про повернення позивачу надмірно сплаченої суми податку на прибуток з бюджету за заявою ПАТ «ДТРЗ» від  07.08.2018 №15-01/610  та 08.08.2018 №15-01/612.
Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно п.п.  14.1.115 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. 
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. 
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. 
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. 
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (далі – Порядок № 787), визначено алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань.
Відповідно до п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).
Згідно п. 4 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до державного бюджету платежів в іноземній валюті здійснюється у валюті платежу з валютних рахунків Державної казначейської служби України (далі - Казначейство України), відкритих на ім`я Казначейства України в банках, або у гривневому еквіваленті іноземної валюти, розрахованому за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком України на дату повернення коштів з бюджету, з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, про що платник зазначає у своїй заяві..
Згідно з пунктом 5 Порядку № 787  подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою, згідно з додатком 1 до цього Порядку.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.
Таким чином, обов`язковими умовами для повернення сум грошового зобов`язання є: подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, але за умови наявності надміру сплачених грошових зобов`язань та відсутності податкового боргу.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови в задоволенні заяви позивача від 05.04.2018 року вих. № 05-01/297 про повернення суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн., яка була додана до позовної заяви при зверненні до суду 24.05.2018 року та на протиправність якої позивач посилався, як на підставу обґрунтованості заявлених позовних вимог, були висновки відповідача відносно наявності у останнього, станом на 17.04.2018 року податкового боргу по орендній платі  юридичних осіб у розмірі 0.05. грн. 
Між тим, згідно виписки по банківському рахунку позивача, 17.04.2018 року останнім було сплачено податок по орендній платі у розмірі 10.00 грн.
Отже, з зазначених обстави справи вбачається, що 17.04.2018 року позивачем було погашено заборгованість з орендної плати з юридичних осіб, що свідчить про відсутність у останнього заборгованості на вказану дату, та як наслідок безпідставність висновків відповідача відносно відсутності правових підстав для формування висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 2992982 грн.
Таким чином, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно обґрунтованості задоволення позовних вимог.
Між тим, як вбачається зі змісту рішення суду першої інстанції, останній при задоволенні позовних вимог також дійшов висновку відносно відсутності належних документальних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у наданні висновку про повернення позивачу надмірно сплаченої суми податку на прибуток з бюджету за заявами ПАТ «ДТРЗ» від  07.08.2018 року № 15-01/610  та від 08.08.2018 року № 15-01/612.
          Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відмова у наданні позивачу висновку про повернення надмірно сплаченої суми податку на прибуток з бюджету за заявами від  07.08.2018 року № 15-01/610  та від 08.08.2018 року № 15-01/612 не була предметом поданого адміністративного позову та останні до нього не додавались. Доказів зміни предмету та підстав, позовних вимог матеріали справи не містять, а відтак задоволення позовних вимог, з огляду на наведені обставини - є безпідставним.
Відтак, з огляду на наведені обставини справи колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року в адміністративній справі №804/3784/18 –  змінити, виклавши текст його мотивувальної частини в редакції даної постанови.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року в адміністративній справі №804/3784/18 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням підстав,  передбачених  п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко