ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 р.	Справа № 520/13169/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Донець Л.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
             представника відповідача Биковченко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 05.06.20 року по справі № 520/13169/19
за позовом           ОСОБА_1      
до         Головного управління Національної поліції в Харківській області                    
         про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.11.2019 року №1094 про накладення на оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.11.2019 року № 378 о/с про звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського          відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області - лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 05.11.2019 року;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.11.2019 року;
допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 05.11.2019 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.11.2019 року в межах суми стягнення за один місяць. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року  адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 40108599) про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу  задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.11.2019 року №1094 про накладення на оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.11.2019 року №378 о/с про звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління  Національної поліції в Харківській області - лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 06 листопада 2019 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 40108599) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2019 року по 26 травня 2020 року у розмірі 54505 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот п`ять) грн. 66 коп.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 06 листопада 2019 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8094 (вісім тисяч дев`яносто чотири) грн. 90 коп. звернуто до негайного виконання.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої  інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року та прийняти нове  рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що  порушення  службової дисципліни, що виразилося у скоєнні позивачем  низки дисциплінарних проступків, стало можливим внаслідок  особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення позивача до вимог  Законів України. Допущені  позивачем дисциплінарні порушення у сукупності розцінюються як грубий  дисциплінарний  проступок, вчинення якого несумісне з подальшим проходженням служби в поліції, а суд не може  підміняти державний  орган, рішення якого оскаржується, приймати  замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б  відповідало закону та  давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі  визначених законодавцем повноважень.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду  першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши  матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходив службу в лавах Національної поліції з 17.03.2017 року, у тому числі, з 17.07.2019 року на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Має звання - лейтенант поліції(а.с.56-60).
На ім`я начальника ГУНП у Харківській області старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області подано доповідну записку(а.с.70).
Як встановлено з доповідної записки,  22.09.2019 до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 04:53 в районі будинку № 7 по пров. Спортивному в м. Куп`янськ Харківської області невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія скоїв наїзд на пішохода, мешканця м. Куп`янськ - громадянина ОСОБА_2 , 1994 р.н., який від отриманих травм загинув на місці ДТП (ЄО Куп`янського ВП № 9588). Водій з місця пригоди зник.
Цього ж дня слідчим відділом Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 120192200000001368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час проведення досудового розслідування 24.09.2019 встановлено, що до вказаної дорожньо-транспортної пригоди ймовірно причетний оперуповноважений сектору кримінальної поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , який 22.09.2019 о 04:53, керуючи власним автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.  Оскільки вищевикладене могло свідчити про наявність ознак дисциплінарного проступку в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 та можливу причетність до вищевказаної події інших поліцейських Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, старший інспектор просив призначити службове розслідування.
Наказом від 25.09.2019 року призначено службове розслідування за вказаним фактом(а.с.64).
За результатами проведеного розслідування складено висновок від 25.10.2019 р. (а.с.65-74).
Згідно змісту висновку дисциплінарна комісія вважала за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п.4, 6 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14 Закону України “Про дорожній рух”, п.1.3, пп. “г” п.2.1, п.п. “б” п. 2.9 та п. 19.3 ПДР України, п.1, 2 ч.1 ст.18 ЗУ “Про Національну поліцію” до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - ГУНП в Харківській області) від 01.11.2019 року № 1094 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції(а.с.16-18).
Вказаний наказ реалізовано шляхом видання ГУНП в Харківській області 05.11.2019 року наказу № 378 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України “Про Національну поліцію” з 05.11.2019 року(а.с19).
Згідно змісту розписки від 06.11.2019 року позивачем отримано витяг з наказу про звільнення(а.с.54).
Не погоджуючись з вказаними наказами, ОСОБА_1 04.12.2019 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних наказів та наявності підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.    
Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" ( у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п.4,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3, п.п. «г» п. 2.1, п.п. «б» п. 2.9 та п.19.3 ПДР України, п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію».
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 р. №2337-VIIІ.
Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна -   дотримання поліцейським   Конституції   і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За змістом п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених   статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема,   під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Положеннями абзацу 6 п. 2 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. 
За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення зі служби.
Як визначено ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків призначається службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018   затверджено порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.
Пунктом 1, 2 розділу 2 вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1-3 розділу 5 Порядку № 893 від 07.11.2018, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються   статтею 16   Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.1 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Як свідчать матеріали справи, наказом ГУ НП в Харківській області від  25.09.2019 року № 1606 «Про  призначення та проведення службового розслідування» у зв`язку з внесенням до ЄРДР за №120192200000001368 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України було вирішено призначити та провести  службове розслідування відносно поліцейських Куп`янського ВП ГУНП в  Харківській області. Пунктом 3 цього наказу   відсторонено від виконання службових обов`язків оперуповноваженого СУП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1  на період проведення службового  розслідування. 
Начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 25.10.2019 року затверджено висновок службового розслідування відносно поліцейських Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області.
Зі змісту висновку службового розслідування від  25.10.2019 року слідує, що 22.09.2019 року до чергової частини УОАЗОР ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 04.53 в районі будинку №7 по  пров. Спортивному в м. Куп`янськ Харківської області  невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія скоїв наїзд на пішохода, мешканця м. Куп`янськ-громадянина ОСОБА_2 , 1994 р. н., який від отриманих травм загинув на місці ДТП. Водій з місця пригоди уїхав.
Цього ж дня СУ ГУНП в Харківській області відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 120192200000001368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час проведення досудового розслідування 24.09.2019 року було встановлено, що до вказаної ДТП можливо причетний позивач.
Також, з висновку слідує, що  відповідно до графіка чергувань Куп`янського ВП на вересень 2019 року, затвердженого начальником цього ж ВП підполковником поліції Ткаченком Р.О., 21.09.2019 (вихідний день - субота) лейтенант поліції ОСОБА_1 повинен був заступити на чергування у складі СОГ Куп`янського ВП. Відповідно до книги нарядів інв. № 746 та журналу інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю інв. № 633 Куп`янського ВП 21.09.2019 лейтенант поліції ОСОБА_1 на чергування не заступав. Відповідно до довідки, наданої СКЗ Куп`янського ВП, лейтенант поліції ОСОБА_1 21.09.2019 до Куп`янської міської лікарні не звертався, лікарняний не надавав. Під час службового розслідування поважних причин відсутності на службі 21.09.2019 оперуповноваженого СКП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 не встановлено. 
За результатами службового розслідування встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог п.4,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3, п.п. «г» п. 2.1, п.п. «б» п. 2.9 та п.19.3 ПДР України, п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом ГУ НП в Харківській області від 01.11.2019 року №1094 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні п.4,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3, п.п. «г» п. 2.1, п.п. «б» п. 2.9 та п.19.3 ПДР України, п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» вирішено до позивача застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.  
Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію”).
Наказом  ГУНП в Харківській області від 05.11.2019 року № 378 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за  п.6 ч.1 ст.77 ( у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). 
З матеріалів справи слідує, що фактично позивача звільнено зі служби в поліції через відсутність на роботі 21.09.2019 р. та можливу причетність до скоєної ДТП внаслідок якої потерпілий загинув.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 19.09.2019 р. склав рапорт на ім`я начальника Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області Романа Ткаченко, в якому просив надати дозвіл на зміну в графіку чергування СОГ, а саме 21.09.2019 р. заступити ОСОБА_3 замість ОСОБА_4 . (а.с.14) На рапорті поставлений підпис з відміткою “Дозволяю” датований 20.09.2019 р.  Зазначений рапорт було направлено на адресу Начальника СУ ГУНП в Харківській області Сергію Чижу 24.09.2019 р. (а.с.15)
Однак, відповідачем не було враховано рапорт позивача про зміну чергування від 19.09.2019 р., у зв`язку з чим під час службового розслідування поважних причин відсутності позивача на службі 21.09.2019 р. не було встановлено. 
Відповідно до п. 24 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92 “Про практику розгляду судами трудових спорів” при розгляді  позовів  про  поновлення  на  роботі  осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП (322-08), суди повинні виходити з того, що  передбаченим  цією  нормою  закону  прогулом  визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад,  у  зв`язку  з  поміщенням  до медвитверезника, самовільне використання без погодження  з власником або уповноваженим ним органом  днів  відгулів,  чергової відпустки,   залишення   роботи  до  закінчення  строку  трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний  пропрацювати  за призначенням  після  закінчення  вищого чи середнього спеціального учбового закладу).
Таким чином, враховуючи наявність волевиявлення позивача щодо бажання зміни в графіку чергування на 21.09.2019 р., яке було реалізовано шляхом повідомлення керівництва про вищевказане бажання, подання відповідного рапорту та отримання на це дозволу, суд приходить до висновку про безпідставність висновків відповідача про відсутність позивача на службі  21.09.2019 року без поважних причин.
Щодо посилань відповідача на те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 до Куп`янської міської лікарні не звертався, лікарняний не надавав, суд зазначає наступне. 
В матеріалах справи наявна довідка огляду у уролога 20.09.2019 р. та виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7167/1805, відповідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні 25.09.2019 р., та був виписаний 04.10.2019 р. 
Як зазначає позивач, даною довідкою підтверджуються причини подання 19.09.2019 р. рапорту про перенесення його чергування. 
Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за прогул, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази. Відсутність працівника за станом здоров`я може підтверджуватися не тільки листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, показаннями свідків чи іншими доказами.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №459/2618/17.
З висновку службового розслідування від 25.10.2019 р. слідує, що службове розслідування було призначене також з метою об`єктивного з`ясування всіх обставин, що призвели до порушення кримінального провадження №120192200000001368 від 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 
Під час проведення досудового розслідування 24.09.2019 було встановлено, що до вказаної дорожньо - транспортної пригоди можливо причетний оперуповноважений сектору кримінальної поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , який 22.09.2019 близько 04.30, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_2 , проїздив по пров. Спортивному в м. Куп`янськ Харківської області.
Опитаний лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 21.09.2019 він прокинувся близько 09.00-10.00, близько 13.00 він разом зі своєю дівчиною - ОСОБА_5 , поїхав до центру м.Куп`янськ з метою обрання подарунку своїй матері. Після цього лейтенант поліції ОСОБА_1 повернувся додому за адресою: АДРЕСА_3 та до 18.00 знаходився там. Після 18.00 він разом зі своєю дівчиною пішов до своєї матері, щоб привітати її з днем народження. Близько 18.30 він попрямував додому, оскільки погано себе почував через простуду та його дівчині потрібно було йти на роботу, вона працює адміністратором у кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”. Знаходячись вдома, лейтенант поліції ОСОБА_1 прийняв ліки та ліг відпочивати. Прокинувшись близько 21.00-22.00, його самопочуття покращилось та лейтенант поліції ОСОБА_1 за власною ініціативою вирішив поїхати по розважальних закладах м. Куп`янськ для спілкування з громадянами з метою отримання від них оперативної інформації, яка може бути корисна у службовій діяльності. Близько 23.00 він приїхав до кафе “НАТАЛІ”, де він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 , який відпочивав у незнайомій компанії. Пізніше до вказаного розважального закладу завітав ще один знайомий лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поспілкувавшись з яким, останній пішов далі відпочивати у кафе. Через декілька годин, проведених у кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”, до лейтенанта поліції ОСОБА_1 знову підійшов ОСОБА_7 та запропонував йому поїхати до іншого розважального закладу під назвою “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, оскільки його знайомому потрібно перевірити, чи знаходиться там певна особа, хто саме, АнарГусейнов лейтенанту поліції ОСОБА_1 не повідомив. Близько 01.00-02.00 вони удвох приїхали до кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” та залишилися там. Оскільки людей у кафе було небагато, то з приводу отримання оперативної інформації лейтенант поліції ОСОБА_1 ні з ким не спілкувався. Близько 03.00-04.00 лейтенанту поліції ОСОБА_1 зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_6 та попросив забрати його з кафе “КАШУБА” та відвезти додому, на що останній погодився. Після того, як він відвіз додому свого знайомого, він повернувся до кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, де знову зустрівся з ОСОБА_8 та під час розмови було прийнято рішення залишити розважальний заклад, ОСОБА_7  повідомив, що йому потрібно ще в одне місце та він піде пішки, оскільки йти недалеко. Після цього лейтенант поліції ОСОБА_1 близько 04.40-04.50 сам поїхав додому на своєму автомобілі ВАЗ 2101 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час руху по пров. Спортивному у м. Куп`янськ він був осліплений світлом фар автобуса, який їхав йому назустріч, марку та номерні знаки автобуса лейтенант поліції ОСОБА_1 не побачив. Також він зазначив, що в ніч з 21.09.2019 на 22.09.2019 йшов дощ, вулиця не освітлювалась. Роз`їхавшись з автобусом, лейтенант поліції ОСОБА_1 відчув невеликий поштовх та подумав, що попав у яму, оскільки дорожнє покриття на провулку Спортивному було поганим. Приїхавши додому, лейтенант поліції ОСОБА_1 поставив автомобіль біля під`їзду та вирішив піти до кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, щоб забрати свою дівчину з роботи, близько 05.00-05.10 він її забрав та вони попрямували додому. Лейтенант поліції ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що 21.09.2019 та 22.09.2019 алкогольних напоїв він не вживав. Зранку 22.09.2019 лейтенанту поліції ОСОБА_1 зателефонував його керівник капітан поліції ОСОБА_9 та повідомив, що йому необхідно вийти на роботу, але він, посилаючись на погане самопочуття через хворобу, попросив залишитися вдома. Також лейтенант поліції ОСОБА_1 зазначив, що 21.09.2019 він повинен був заступити на добове чергування у складі СОГ, але з дозволу підполковника поліції ОСОБА_10 через хворобу та погане самопочуття на роботу не вийшов та на чергування не заступив. 23.09.2019 лейтенант поліції ОСОБА_1 вийшов на роботу та дізнався про ДТП, яке сталося по пров. Спортивному у м. Куп`янськ. Цього ж дня він нікому про його можливу причетність до вищевказаного ДТП не повідомляв, посилаючись на те, що начальника Куп`янського ВП підполковника поліції ОСОБА_11 не було та він не вважав себе причетним до ДТП, яке мало місце 22.09.2019 по пров. Спортивному у м. Куп`янськ. 24.09.2019 лейтенант поліції ОСОБА_1 , розуміючи те, що в ході відпрацювання ймовірних свідків ДТП, він також може бути свідком, прийшов до підполковника поліції ОСОБА_11 та рапортом доповів, що 22.09.2019 близько 04.50 проїжджав по провулку Спортивному у м. Куп`янськ. Разом з цим лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що у вересні підполковник поліції ОСОБА_10 та капітан поліції ОСОБА_9 повідомили йому, що він обслуговує територію м. Куп`янськ, у зв`язку з цим він і відвідував усю ніч розважальні заклади м. Куп`янськ.
Під час проведення службового розслідування було встановлено, що відповідно до функціональних обов`язків оперуповноваженого СКП Куп`янського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 01.07.2019 безпосередня територія його оперативного обслуговування Курилівська та Подолянська сільські ради та с. Куп`янськ - Вузловий.
У лейтенанта поліції ОСОБА_1 в наявності водійське посвідчення категорії “В” та “С”.
На автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , у лейтенант поліції ОСОБА_1 в наявності технічний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.05.1979 на ім`я ОСОБА_12 .
Вивченням рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_1 на ім`я начальника Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Ткаченка Р.О. від 24.09.2019 встановлено, що 22.09.2019 останній їхав з кафе “САМ ФЕРІ” додому на своєму автомобілі ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , по провулку Спортивному та його було осліплено транспортним засобом, який рухався у зустрічному напрямку. Після того, як інший транспортний засіб проїхав, лейтенант поліції ОСОБА_1 відчув поштовх знизу автомобіля та подумав, що потрапив у яму. 23.09.2019, прийшовши на роботу, лейтенант поліції ОСОБА_1 дізнався про ДТП. Вказаний рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_1 24.09.2019 за вих. Куп`янського ВП №15389/119-85/01/20-2019 було направлено до СУ ГУНП в Харківській області.
Дослідивши висновок службового розслідування, судом не встановлено, що в ньому є посилання на доведеність вини чи причетність ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ДТП із настанням смерті потерпілого, що мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності. 
При цьому, у висновку службового розслідування зазначено, що  лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлення про підозру не вручалось, запобіжний захід не обирався. 
Згідно листа слідчого управління територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві від 24.02.2020 року №2818/15-02-2 про підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 12019220000001368 від 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не повідомлялось та факту знаходження ОСОБА_1 у стані  алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час ДТП не встановлено (а.с.205 т.1).  
Приписами частини першої статті 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що висновок службового розслідування від 25.10.2019 року містить лише опис скоєного діяння, яке було предметом кримінального провадження (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження). 
В матеріалах справи відсутнє рішення суду, яким би позивача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та яке б набрало законної сили, що суперечить принципу презумпції невинуватості, регламентованому частиною 1 ст. 62 Конституції України. 
На час складання висновку службового розслідування, та на час прийняття судового рішення, протиправність дій ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не доведена. Під час службового розслідування, не було встановлено, чи є вирок суду щодо позивача про вчинення таких дій, що підпадають під ознаки злочину, чи складено та повідомлено про підозру ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні за тією статтею, про яку зазначено у висновку.
У рішенні від 10.02.1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
На час розгляду справи та прийняття судом рішення відсутні відомості про повідомлення підозри ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні у скоєнні ДТП.
З урахуванням приписів ч.1 ст. 62 Конституції України, у даному випадку відсутня підозра,  висунута позивачу за фактом вчинення кримінального правопорушення, відсутнє судове рішення, яким би   ОСОБА_1 визнано винним у кримінальному правопорушенні у скоєнні ДТП, відсутні будь які докази того, що саме він це ДТП здійснив, хоча пройшов значний проміжок часу.
Ознак будь - якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить.
Відсутні достатні й необхідні правові підстави вважати, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, передбаченого Дисциплінарним статутом Національної поліції України та Законом України "Про Національну поліцію".
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24.10.2018 року у справі №823/1460/17 та від 14.11.2018 року у справі №802/522/16-а.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що оскаржені у цій справі накази відповідача прийняті за відсутності належних доказів факту вчинення позивачем конкретно визначеного дисциплінарного проступку та без доведення його вини, що є підставою для їх скасування.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на помилковість висновків суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваних наказів, оскільки позивачем було порушено п.4,6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.3, п.п. «г» п. 2.1, п.п. «б» п. 2.9 та п.19.3 ПДР України, п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.
Колегія суддів зазначає, що такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Отже, як визначено частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарна, адміністративна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, зобов`язаний довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не може  бути пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь.
Зважаючи на встановлені, на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів, фактичні обставини цієї справи, беручи до уваги ненадання відповідачем належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, що ставляться позивачеві у провину, колегія суддів констатує правильність висновків суду першої інстанції щодо протиправності спірних наказів і наявності підстав для їх скасування із поновленням позивача на роботі.
Щодо поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Згідно з ч.1 ст.  235 Кодексу законів про працю України  (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1  підлягає поновленню на займаній на час звільнення посаді оперуповноваженого СКП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції з 06 листопада 2019 року, оскільки Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №378 о/с від 05.11.2019 р. його було звільнено зі служби в поліції відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 05.11.2019 року. 
Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого   Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за № 100   (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Із довідки ГУ НП в Харківській області від 12.12.2019 року №2402 вбачається, що позивачу був нарахований дохід за вересень 2019 р. – 11563,87 грн., жовтень  2019 р. – 4895,68 грн., тобто,  загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становила 16459,55 грн., при цьому, середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 269,83 грн. (16459,55 грн. / 61 робочий день).
Таким чином, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу становить 54505,66 грн. (269,83 грн. х 202 календарних днів), який слід стягнути з відповідача.
При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не містять заперечень проти висновків суду першої інстанції щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
З урахуванням викладених обставин справи колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.  242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом  відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на  підставі  повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.      
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення,   рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове  рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.  

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року по справі № 520/13169/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Л.О. Донець   	
Повний текст постанови складено  06.11.2020 року