ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1679/18	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від Міністерства оборони України – Дідух С.П.,
від ФОП Шолпана В.Л. – не з`явився,
Концерну «Військторгсервіс» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шолпана Валерія Леонідовича
на рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2020, ухвалене суддею Лічманом Л.В., м. Одеса, повний текст складено 03.04.2020
у справі № 916/1679/18
за позовом Міністерства оборони України 
до Фізичної особи-підприємця Шолпана Валерія Леонідовича
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» 
про усунення перешкод у користуванні майном.

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шолпана Валерія Леонідовича (далі ФОП Шолпана В.Л.), в якому просило суд зобов`язати ФОП Шолпана В.Л. та будь-яких третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем № 3781 шляхом його звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.
Позов мотивований тим, що у зв`язку з відсутністю у ФОП Шолпана В.Л. бажання співпрацювати з Міністерством оборони України на запропонованих умовах, листом від 04.06.2018 ФОП Шолпана В.Л. повідомлено про припинення з 06.08.2018 дії договору від 01.08.2016 за № ВКС-1258 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів, укладеного з Міністерством оборони України, від імені якого діяв Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» (далі Концерн «Військторгсервіс»).  
ФОП Шолпан В.Л. відмовляється у добровільному порядку звільнити торгівельне місце. Міністерство оборони України не може належним чином здійснювати господарську діяльність, оскільки відповідач та треті особи чинять перешкоди у користуванні належним йому майном та відмовляються його звільнити, чим систематично завдають збитки державі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1679/18, залучено Концерн «Військторгсервіс» до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.
В письмових поясненнях Концерн «Військторгсервіс» підтримав доводи Міністерства оборони України, просив позов задовольнити частково та зобов`язати ФОП Шолпана В.Л. усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем № 3781 та розміщеними на ньому двома 20-футовими контейнерами шляхом їх звільнення.
16.12.2019 Міністерство оборони України подало заяву про зміну підстав позову, в якій просило зобов`язати ФОП Шолпана В.Л. усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем № 3781 шляхом його звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.
У вказаній заяві, яка була прийнята судом до розгляду, позивач зазначив, що згідно з п. 7.1. договору термін його дії закінчився 31.05.2019, проте ОСОБА_1 продовжує безпідставно користуватися належним Міністерству оборони України торговельним місцем № 3781. Положення договору не передбачають будь-якої пролонгації, будь-які додаткові угоди про продовження строку його дії не укладались. Таким чином, станом на 01.06.2019 договір є припиненим на підставі п. 7.3. договору.
У відзиві на позов ФОП Шолпан В.Л. заперечував проти його задоволення. Зокрема, зазначив, що п.7.3 договору, на який посилається Міністерство оборони України, не дає можливості останньому розірвати його саме в односторонньому порядку. Із заявою про зміну підстав позову позивач звернувся з пропуском встановленого законом строку. Договір є поновленим на строк, який був раніше ним встановлений та діє до 31.03.2022. Оскільки договір на даний час є діючий, то це виключає можливість застосування обраного позивачем захисту порушеного права у вигляді усунення перешкод у користуванні майном.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.03.2020 у справі № 916/1678/18 позов Міністерства оборони України задоволено повністю, зобов`язано ФОП Шолпана В.Л. усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем № 3781 шляхом його звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю “Промтоварний ринок” за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.
Місцевий господарський суд дійшов наступних висновків.
Положеннями п.7.3 Договору передбачено, що його дія припиняється, зокрема, за ініціативою однієї зі сторін. Для цього сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.
Зазначений пункт договору не містить ані умов припинення дії договору в односторонньому порядку, ані положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого ст. 188 ГК України, тому заснована на підставі п. 7.3 договору ініціатива однієї зі сторін щодо припинення дії правочину без отримання згоди на це іншої сторони не тягне за собою таких правових наслідків як дострокове припинення дії договору.
Враховуючи відсутність згоди  ФОП Шолпана В.Л. на припинення дії договору, а також доказів звернення Міністерства оборони України до суду з приводу його розірвання, договір у зв`язку з відмовою Міністерства оборони України від нього в односторонньому порядку не припинено, а тому правових підстав для звільнення саме з цих мотивів торгівельного місця № 3781 не існує.
Разом з тим, у договорі визначено, що він набуває чинності з 01.08.2016 і діє до 31.05.2019 (п.7.1); його дія припиняється у випадку закінчення терміну, на який він був укладений.
Суд дійшов висновку, що договір з 01.06.2019 є припиненим, проте ФОП Шолпан В.Л. продовжує безпідставно користуватися належним Міністерству оборони України торговельним місцем № 3781.
Не погодившись з рішенням суду, ФОП Шолпан В.Л. подав на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.
Після закінчення строку дії договору оренди він продовжується на такий самий строк, за умови якщо проти цього не заперечує орендодавець. Такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.
Разом з тим, протягом місяця після закінчення строку дії договору (31.05.2019) позивач не звертався до відповідача із запереченнями проти продовження строку дії договору.
Із заявою про зміну підстав позову, у якій зазначено додаткову підставу позову, а саме – що договір є припиненим у зв`язку із закінченням строку його дії, позивач звернувся лише 16.12.2019, тобто з пропуском встановленого законом строку.
За таких обставин, договір є поновленим та діє до 31.03.2022.
Враховуючи викладене, ФОП Шолпан В.Л. просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2020 у справі № 916/1678/18, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Міністерству оборони України
Разом з апеляційною каргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., Таран С.В., Поліщук Л.В.
Враховуючи, що апеляційна скарга була подана відповідачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи, вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження відкладено до повернення матеріалів справи з суду першої інстанції.
20.08.2020 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 ФОП Шолпану В.Л. поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено іншим учасниками справи строк до 08.09.2020 для подання відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 справу №916/1679/18 призначено до розгляду на 22.10.2020 о 10:30 год.
21.10.2020 від Концерну «Військторгсервіс» надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 вирішено розглянути апеляційну скаргу поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк. Розгляд справи № 916/1679/18 відкладено на 12.11.2020 о 10:30 год.
12.11.2020 від Концерну «Військторгсервіс» надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.
12.11.2020 від ФОП Шолпана В.Л. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване розірванням з адвокатом договору про надання правової допомоги у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх обов`язків, необізнаністю з розглядом справи в суді апеляційної інстанції 22.10.2020, а також хворобою.
В судове засідання 12.11.2020 з`явився представник Міністерства оборони України. 
ФОП Шолпан В.Л. та представник Концерну «Військторгсервіс» в судове зсідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні 12.11.2020, розглянувши клопотання ФОП Шолпана В.Л. про відкладення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.
Щодо доводів заявника про те, що з адвокатом розірвано договір про надання правової допомоги у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Шолпан В.Л. був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.106 т.2).
Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що ФОП Шолпан В.Л. 02.11.2020 отримав ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 про відкладення розгляду даної справи на 12.11.2020 о 10:30 год.
Таким чином, навіть у випадку неналежного виконання адвокатом своїх обов`язків, у ФОП Шолпана В.Л. було достатньо часту для звернення за правовою допомогою до іншого адвоката.
Щодо доводів скаржника про те, що він не був обізнаним про розгляд справи 22.10.2020, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 про була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.10.2020, тому, скаржник, як зацікавлена особа, не був позбавлений можливості отримувати інформацію про стадію розгляду справи з Єдиного державного реєстру судових рішень, у тому числі, і про прийняття апеляційним господарським судом вищевказаної ухвали.
Разом з тим, скаржник в розумні інтервали часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження за його апеляційною скаргою, адже статус апелянта у справі, тобто особи, яка ініціювала апеляційний перегляд, передбачає обізнаність останнього про існування та розгляд спору судом та, відповідно, про прийняття у справі судових рішень.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду, то скаржник, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно вимог ст. 43 ГПК України, повинен був стежити за рухом поданої ним скарги та за результатом розгляду її судом.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2000 між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» укладено договір № 181/9-83р (далі договір №181/9-83р від 21.02.2000), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2 якого Міністерство оборони України дає згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га), що розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_2 , та передає вказану земельну ділянку (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га) Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, яка приймає вказану земельну ділянку для передачі у встановленому законодавством порядку у постійне користування ринку.
Згідно з п. 2.1 договору №181/9-83р від 21.02.2000 представники сторін договору після його підписання здійснюють прийом-передачу земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га), що розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 , Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_2 , про що складається відповідний акт.
Відповідно до п. 5.1. договору №181/9-83р від 21.02.2000 Міністерство оборони України має право протягом 99 років з дня підписання даного договору безкоштовного користування на власний розсуд 50-ма місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території ринку по вул. Рожевій та розташованих на даних місцях вказаних контейнерів, а Ринок визнає вказане право та зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечувати вільний доступ до вказаних контейнерів.
25.04.2000 Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" підписано акт прийому-передачі земельної ділянки з розміщеним на ній асфальтованим майданчиком, розташованої на території військової частини НОМЕР_2 в Одеському гарнізоні на сьомому кілометрі Овідіопольського шляху.
З листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" №240 від 14.03.2017 вбачається, що на виконання умов п. 5.1 договору №181/9-83р від 21.02.2000 Міністерству оборони України виділені в безкоштовне користування на власний розсуд терміном на 99 років з моменту укладення вищезазначеного договору 50 місць під розміщення 20-футових контейнерів на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" по вулиці Рожевій (територія Контейнерної площадки №2 Торговельного комплексу №1), а саме: торговельні місця за № 3748, № 3750-3761, № 3773-3785, № 4951-4959, № 4961-4965, № 4968-4974, № 4980-4982.
14.06.2016 між Міністерством оборони України та Концерном «Військторгсервіс» укладено договір доручення № 1 (далі договір № 1 від 14.06.2016), відповідно до умов п. 1.1 якого Міністерство оборони України доручає, а Концерн «Військторгсервіс» приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства оборони України юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість – 50 місць) на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" по вулиці Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору. Схема розташування 20-футових контейнерів на земельній ділянці на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" по вулиці Рожевій наведена у додатку №1 до цього договору.
Згідно з п. 2.1 договору № 1 від 14.06.2016 мінімальний розмір плати за надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" згідно з цим договором встановлюється Міністерством оборони України та Концерном «Військторгсервіс» в розмірі не нижче, ніж 2679,30 грн з ПДВ за одне місце щомісячно з урахуванням Звіту про експертну грошову оцінку від 26.04.2016.
Пунктом 5.1 договору №1 від 14.06.2016 передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2019. Договір вважається автоматично продовженим на таких самих умовах, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої дії договору у письмовій формі не пізніше, ніж за один календарний місяць до закінчення терміну його дії.
Умови даного договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (п. 5.2 договору №1 від 14.06.2016).
01.08.2016 між Міністерством оборони України, від імені якого на підставі договору №1 від 14.06.2016 діє Концерн «Військторгсервіс» (Сторона-1), та ФОП Шолпан В.Л. (Сторона-2) укладено договір №ВКС-1258 (далі договір № ВКС-1258 від 01.08.2016), відповідно до п. 1.1 якого Сторона-1 надає Стороні-2 право платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнера (далі майно) на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а Сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги по розміщенню майна згідно з умовами цього договору.
Для встановлення майна Сторона-1 виділяє відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, територія Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок", вул. Рожева, торгове місце №3781 згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016).
Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.2 пункту 2.2 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 Сторона-1 зобов`язується виділити та надати Стороні-2 відкриту територію для встановлення майна, а саме: торгове місце №3781, та не вчиняти дій, які б перешкоджали Стороні-2 використовувати виділену територію на умовах даного договору.
Згідно з підпунктами 2.4.2, 2.4.7 пункту 2.4 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 Сторона-2 зобов`язується здійснювати оплату за користування місцем для встановлення майна та інші платежі, передбачені умовами даного договору, вчасно і в повному обсязі. При припиненні дії договору або його розірванні звільнити виділену територію від майна, розміщеному на ній.
Всі зміни та доповнення до цього договору повинні бути оформлені письмово в двосторонньому порядку (п. 6.1 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016).
Пунктом 7.1 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 передбачено, що цей договір набуває чинності з 01.08.2016 і діє до 31.05.2019 включно.
Договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше, ніж 2 місяці (пункт 7.2 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016).
За умовами п. 7.3 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.
06.03.2018 між Міністерством оборони України та Концерном «Військторгсервіс» укладено додаткову угоду № 1 до договору доручення № 1 від 14.06.2016, відповідно до якої змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування одним торговельним місцем, який становить 16925,40 грн (з ПДВ) за місяць, внесено низку інших змін, зокрема, визначено, що підвищення розміру плати за надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" Концерн здійснює шляхом внесення відповідних змін до укладених фізичними та/або юридичними особами договорів про надання права платного користування торговельним місцем.
Листом від 29.03.2018 за № 406/21 Концерн «Військторгсервіс» повідомив ФОП Шолпана В.Л. про збільшення мінімального розміру плати за надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" та про необхідність приведення договірних відносин у відповідність до вказаних змін, для чого останньому необхідно прибути до філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» у 15 (п`ятнадцятиденний) термін з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин та умов співпраці з Міністерством оборони України. У вказаному листі також зазначено, що, у разі неприбуття в установлений строк та неприведення договірних відносин у відповідність до вимог додаткової угоди № 1 до договору доручення № 1 від 14.06.2016, дію договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 буде припинено в порядку виконання п. 7.3 вказаного договору, тобто за ініціативою сторони.
Зазначений лист отриманий відповідачем 17.05.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 6505809300664 та не заперечується останнім.
Листом від 04.06.2018 за №747/4 Концерн «Військторгсервіс» повідомив ФОП Шолпана В.Л. про припинення дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 в порядку, передбаченому пунктом 7.3 договору, за ініціативою Міністерства оборони України. 
У вказаному листі також зазначено, що у разі наявності у ФОП Шолпана В.Л. бажання надалі користуватися торговельним місцем та за умови, що вказане місце буде вільне, останій може звернутися до Концерну «Військторгсервіс» у термін до 06.08.2018 з заявою про намір укласти договір у новій редакції, за яким мінімальна вартість користування торговельним місцем становитиме 16925,40 грн (з ПДВ) за місяць.
На підтвердження надсилання вказаного листа відповідачу Міністерством оборони України надано опис вкладення у цінний лист від 05.06.2018, проте докази отримання відповідачем цього листа в матеріалах справи відсутні.
За зверненням позивача у газеті "Одеські вісті" випуск № 44 (5068) від 09.06.2018 розміщено оголошення наступного змісту: "За ініціативою Міністерства оборони України (МОУ) з 06.08.2018 року припиняється дія договорів про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, а саме: припиняється дія договору № ВКС-1258 від 01.08.2016, укладеного з МОУ та ФОП Шолпан В.Л. на користування торговельним місцем №3781, на підставі повідомлення від 04.06.2018 №747/7». 
Аналогічного змісту повідомлення про припинення дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 було розміщено і на веб-сайті ТОВ «Промтоварний ринок».
На виконання розпорядження начальника філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за № 10 від 06.08.2018 та з метою встановлення фактичного використання торговельного місця № 3781, яке знаходиться на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, комісією із представників філії проведено огляд вказаного торговельного місця, за результатами якого складено відповідний акт б/н від 07.08.2018. 
У даному акті зафіксовано, що станом на 07.08.2018 торговельне місце №3781, виділене під встановлення 20-футових контейнерів, фактично використовується ФОП Шолпан В.Л. на підставі договору № ВКС-1258 від 01.08.2016
Концерн «Військторгсервіс» звернувся до Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУ НП в Одеській області з заявою №1104/23 від 07.08.2018 про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст. 2062 Кримінального кодексу України, а також до військової прокуратури Одеського гарнізону з заявою №1105/3 від 07.08.2018 аналогічного змісту.
Листом від 22.06.2019 за № 228/25, адресованим ФОП Шолпану В.Л., Концерн «Військторгсервіс», діючи на підставі договору доручення № 1 від 14.06.2016, повідомив ФОП Шолпана В.Л. про те, що 31.05.2019 спливає строк дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016, Міністерство оборони України не має намір продовжувати договірні відносини, пов`язані з наданням права платного користування торговельним місцем.
Вказаний лист направлено на адресу ФОП Шолпана В.Л. ( АДРЕСА_1 ) засобами поштового зв`язку, про що свідчить поштова накладна №59000402810346 від 25.02.2019, та отриманий останнім 26.02.2019, про що свідчить інформація з веб-сайту «Нова пошта» за трек-номером 59000402810346.
Предметом спору у даній справі (з урахуванням заяви Міністерства оборони України від 16.12.2019, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду) є вимога Міністерства оборони України зобов`язати ФОП Шолпана В.Л. усунути перешкоди у користуванні торговельним місцем № 3781 шляхом його звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.
В якості підстав для задоволення позову, Міністерство оборони України зазначає, що: 
- листом від 04.06.2018 за №747/4 Концерн «Військторгсервіс» повідомив ФОП Шолпана В.Л. про припинення дії договору № ВКС-1258 від 01.08.2016 в порядку, передбаченому пунктом 7.3 договору, за ініціативою Міністерства оборони України;
- строк дії договору з 01.06.2019 припинив свою дію, а Міністерство оборони України не має намір продовжувати договірні відносини.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що договір у зв`язку з відмовою Міністерства оборони України від нього в односторонньому порядку не припинено, а тому правових підстав для звільнення торгівельного місця саме з цих мотивів не існує. При цьому, суд дійшов висновку, що строк дії договору з 01.06.2019 припинив свою дію, а тому за відсутності згоди Міністерства оборони України продовжувати його дію, ФОП Шолпан В.Л. безпідставно користується належним Міністерству оборони України торговельним місцем.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
За своєю юридичною природою договір №ВКС-1258 від 01.08.2016 є договором найму (оренди), що випливає зі змісту положень послідовно укладених правочинів, а саме: трьохстороннього договору №181/9-83р від 21.02.2000 та договору доручення № 1 від 14.06.2016, якими опосередковано набуття позивачем майнового права користування асфальтованим майданчиком із розміщеними на ньому 50 торговельними місцями, а також договору №ВКС-1258 від 01.08.2016, за умовами якого ФОП Шолпан В.Л. набув право платного користування торговельним місцем № 3781.
Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін у порядку, встановленому ст. 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.
Пунктом 7.3 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 визначено, що його дія припиняється у випадках: 
- закінчення терміну, на який він був укладений; 
- за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.
Вказаний пункт договору не містить ані підстав його розірвання чи припинення його дії (за виключенням закінчення строку, на який його було укладено), ані посилання на можливість вчинення сторонами певних дій в односторонньому порядку, ані положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого ст. 188 ГК України, між тим ініціатива однієї зі сторін договору щодо припинення його дії без отримання згоди на це іншої сторони в контексті наведених положень законодавства не тягне за собою таких правових наслідків як дострокове припинення дії договору.
Аналогічна з правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18.
Також колегією суддів враховується, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження надання ФОП Шолпаном В.Л. згоди у відповідь на ініціативу Міністерства оборони України щодо припинення дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016, а також відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до суду з позовом про припинення (розірвання) вказаного договору.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір № ВКС-1258 від 01.08.2016 не був припинений у зв`язку з його розірванням позивачем в односторонньому порядку на підставі п. 7.3 цього договору.
Водночас колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно з ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. 
Частиною 4 ст. 284 ГК України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 Цивільного кодексу України).
Системний аналіз вищевикладених норм дозволяє зробити висновок, що для продовження дії договору оренди необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування орендарем орендованим майном та відсутність своєчасного письмового повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.
Колегія суддів зазначає, що законодавцем не встановлено конкретної форми заяви про припинення договору оренди, така вимога може бути викладена однією із сторін у листі, телеграмі, факсограмі тощо. Водночас істотне значення у даному випадку має факт направлення такого повідомлення в межах відповідного строку, а також зміст самого повідомлення, оскільки воно обов`язково повинно бути спрямоване на припинення або зміну умов договору оренди, як відповідна форма вираження волевиявлення орендодавця (постанова Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 902/862/15).
Таким чином, якщо на дату закінчення строку дії договору оренди або протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, вказаний договір припиняється.
Пунктом 7.1 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 передбачено, що цей договір набуває чинності з 01.08.2016 і діє до 31.05.2019 включно.
Як зазначалося раніше, листом від 22.06.2019 за № 228/25, адресованому ФОП Шолпану В.Л., Концерн «Військторгсервіс», діючи на підставі договору доручення № 1 від 14.06.2016, повідомив ФОП Шолпана В.Л. про те, що 31.05.2019 спливає строк дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016, а Міністерство оборони України не має намір продовжувати договірні відносини, пов`язані з наданням права платного користування торговельним місцем.
Щодо доводів скаржника про те, що він не отримував вказаний лист, колегія суддів зазначає, що ці обставини спростовуються матеріалами справи (вказаний лист направлено на адресу ФОП Шолпана В.Л. ( АДРЕСА_1 ) засобами поштового зв`язку, про що свідчить поштова експрес-накладна № 59000402810346 від 25.02.2019, та отриманий останнім 26.02.2019, про що свідчить інформація з веб-сайту «Нова пошта» за трек-номером 59000402810346).
Крім того, ці обставини були викладені ФОП Шолпаном В.Л. вперше та вже в суді апеляційної інстанції, а саме: у клопотанні про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх. № 2540/20/Д3 від 12.11.2020), проте про ці обставини жодного разу не зазначалось відповідачем в суді першої інстанції.
Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах даної справи доказів на підтвердження того, що станом на дату закінчення строку договору (31.05.2019) мали місце заперечення Міністерства оборони України (від імені якого на підставі договору доручення №1 від 14.06.2016 діяв Концерн «Військторгсервіс»), як орендодавця, щодо продовження дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 на новий строк, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення дії вказаного договору з 01.06.2019.
Докази укладання нового договору оренди чи внесення змін про продовження терміну дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 на підставі пункту 7.4 в матеріалах справи відсутні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачу в здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення з неправомірно займаних нежитлових приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо). Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.
Передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником або титульним володільцем майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Отже, для задоволення вимог позивача необхідно встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником або титульним володільцем своїх правомочностей, оскільки речове право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник або титульний володілець здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №910/19865/17.
Як зазначалося вище, позивачу на підставі укладеного з Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ "Промтоварний ринок" договору 181/9-83р від 21.02.2000 належить право безкоштовного користування низкою торговельних місць, у тому числі торговельним місцем №3781, відтак колегія суддів зазначає, що Міністерство оборони України є титульним володільцем спірного майна.
Згідно з підпунктом 2.4.7 пункту 2.4 договору №ВКС-1258 від 01.08.2016 ФОП Шолпан В.Л. зобов`язується при припиненні дії договору або його розірванні звільнити виділену територію від майна, розміщеному на ній.
Проте, ФОП Шолпан В.Л. продовжує займати спірне торгівельне місце. 
Факт продовження зайняття відповідачем торговельного місця не заперечується останнім та підтверджується, зокрема, правовою позицією у даній справі, в обґрунтування якої посилається на наявність підстав для продовження користування спірним майном у зв`язку з пролонгацію договору.
Враховуючи те, що договір №ВКС-1258 від 01.08.2016 припинив свою дію у зв`язку з закінченням терміну, на який він був укладений, що свідчить про відсутність на теперішній час між сторонами договірних орендних правовідносин, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів пролонгації договірних відносин, що існували між сторонами до 31.05.2019, або доказів укладення нового договору на право користування торгівельним місцем №3781, колегія суддів зазначає про наявність підстав для застосування правової конструкції, передбаченої ст. 391 ЦК України.
За таких підстав колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця №3781 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів  (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок».
Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що протягом місяця після закінчення строку дії договору (31.05.2019) позивач не звертався до відповідача із запереченнями проти продовження троку дії договору та зазначає, що сторони не обмежені в праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії останнього.
Вказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 22.10.2019 у справі №910/3705/19, від 21.10.2019 у справі № 902/862/15 та від 02.07.2019 у справі № 906/742/18.
Щодо доводів скаржника про те, що із заявою про зміну підстав позову від 16.12.2019 позивач звернувся з пропуском встановленого законом строку, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, первісні вимоги Міністерства оборони України були викладені у такій редакції: «зобов`язати ФОП Шолпана В.Л. та будь-яких третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем № 3781 шляхом його звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок».
Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
16.12.2019 від Міністерства оборони України надійшла заява про зміну підстав позову, в якій було зазначено про виникнення додаткових підстав позову, а саме: сплив строку дії договору №ВКС-1258 від 01.08.2016. Також позивач виключив з позовних вимог вимогу про зобов`язання будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди у користуванні спірним майном.
З матеріалів справи вбачається, що протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено дату судового засідання з розгляду справи по суті.
Колегія суддів зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову – це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна предмета і  підстав позову не допускається.
Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.
Враховуючи тривалий розгляд справи, упродовж якого закінчився строк дії договору № ВКС-1258 від 01.08.2016, позивач, подавши 16.12.2019 вказану заяву, фактично доповнив позов новими обставинами при збереженні первісних обставин, що у розумінні норм процесуального закону не є заявою про зміну підстав позову (постанова Верховного Суду від 03.03.2019 у справі № 916/1657/18).
Позивач 16.12.2019 змінив лише предмет позову шляхом виключення позовних вимог про зобов`язання будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди у користуванні спірним майном.
При цьому, як вже зазначалось раніше, підготовче провадження закрито 28.01.2020.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що приймаючи вказану заяву до розгляду місцевий господарський суд не припустився порушень процесуального права.
Також колегією суддів враховується, що вказана заява підписана Добровим Ю.І., який діяв на підставі довіреності від 28.08.2019 за № 220/518/Д, яка уповноважує останнього представляти інтереси Міністерства оборони України в судових установах з усіма правами, які надані законом позивачу, тобто не обмежує його повноваження змінювати предмет позову.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2020 у справі № 916/1679/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду та не можуть бути підставами для його скасування або зміни.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2020 у справі № 916/1679/18 залишити без змін.
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шолпана Валерія Леонідовича залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Шолпана Валерія Леонідовича.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.11.2020.

Головуючий суддя                                            Л.О. Будішевська

Суддя                                                                С.В. Таран

Суддя                                                                Л.В. Поліщук