Ухвала
 
19 жовтня  2020 року
м. Київ
 
справа № 653/1907/18
 
провадження № 61-12975ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суд від 29 липня 2020 року у справі з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод володіння приватною власністю, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні приватною власністю.
 
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 29 липня 2002 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
 
Рішення Генічеського районного суд Херсонської області від 23 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
 
Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано ОСОБА_1 звільнити житловий будинок АДРЕСА_1 разом з належним йому майном.
 
У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суд від 29 липня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У вересні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 вересня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 29 липня 2020 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
З огляду на те, що у своєму клопотанні заявник не наводить жодних доказів на підтвердження необхідності зупинення виконання оскаржуваної постанови, враховуючи, що посилання на втручання апеляційного суду у сімейне життя заявника не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання судового рішення, у задоволенні клопотання слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Генічеського районного суду Херсонської області цивільну справу № 653/1907/18 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод володіння приватною власністю.
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 29 липня 2020 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 листопада 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян