Ухвала
іменем України 
29 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 463/6128/20
провадження № 51-5187 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2020 року захиснику ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , поновлено строк на  звернення зі скаргою та відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 29 березня 2019 року про закриття кримінального провадження за № 42018030220000015 від 20 лютого 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року захиснику           ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді від 22 липня 2020 року та повернуто йому апеляційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з ухвалою слідчого судді від 22 липня 2020 року та ухвалою апеляційного суду від 27 серпня      2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Зокрема, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з ухвалою слідчого судді та ухвалою апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, однак не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у відповідності до статті 424 КПК можуть бути ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, тобто ухвала апеляційного суду, якою відмовлено у поновленні строку, а не ухвала слідчого судді.
При цьому ухвала слідчого судді не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
До того ж, захисник не зважив, що у відповідності статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
 - неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, у касаційній скарзі захисник цитує зміст оскаржуваних ним судових рішень та наводить доводи що стосуються незаконності ухвали слідчого судді, яка не може бути предметом касаційного розгляду, при цьому не конкретизує яких саме помилок допущено судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Тобто, захисник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Між тим, слід зазначити, що  за результатами розгляду касаційної скарги,  суд касаційної інстанції у відповідності до вимог статті 436 КПК  має право:
  -  залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
  - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Однак, захисник просить скасувати, і ухвалу слідчого судді, і ухвалу апеляційного суду та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції, що не узгоджується зі змістом статті 436 КПК.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд        
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                       ОСОБА_3