КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            
справа №757/15845/19-ц                                                                 головуючий у суді І інстанції: Остапчук Т.В.
провадження №22-ц/824/13865/2020                                             головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 грудня 2020 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді:                                              Сушко Л.П.,  
суддів:                                                           Іванової І.В., Сліпченка О.І.,
секретар судового засідання:                                  Спеней О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Авістар" та Заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївнина ухвалу Печерського районного суду міста Києвавід 05 березня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївни,
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1   звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії заступника Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Макаревич Я.А. щодо складення у виконавчому провадженні №48809615 постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року та акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року неправомірними; зобов`язати заступника Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Макаревич Я.А. провести повторну реалізацію арештованого майна боржника в рамках виконавчого провадження №48809615. Скаржник вважає, що приватним виконавцем неправомірно винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року ВП T70; 48809615 та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року ВП № 48809615.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ 
у м. Києві Макаревич Я.А..
Не погодившись із вказаними судовим рішенням, ТОВ "ФК "Авістар" подалоапеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,  просило ухвалу суду першої інстанції скасувати, і відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що в матеріалах справи міститься лист, який направлено ОСОБА_1 від старшого державного виконавця Телейчук Т.О., і повідомлено про оцінку арештованого майна боржника, яке в подальшому передано на реалізацію. Також в матеріалах справи міститься роздруківка оголошень торгів із сайту ДП "СЕТАМ" та відповіді ДП "СЕТАМ" на адвокатський запит представника ТОВ "ФК`Авістар", в яких наявне обґрунтування дотримання ст. 43 та ст. 49 ЗУ "Про іпотеку" працівниками ДП "СЕТАМ" під час проведення торгів. А тому скаржник вважає, що вищезазначені обставини повністю спростовують підстави скарги, на які посилається ОСОБА_1 .. Крім того, звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не розглянуто двох вимог скаржника, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що скаржник змінював чи відмовлявся від своїх вимог. Посилається на постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-109цс16 та від 26.11.2016 року у справі №635/7415/14-ц.     
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Авістар", у якому просила, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує, що представником Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві до суду не надано доказів, які б підтверджували виконання своїх дій у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження", а тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення скарги. 
Не погодившись із вказаними судовим рішенням, Заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївниподала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,  просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, і відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що державний виконавець при виконанні своїх обов`язків керувався положеннями ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження". Крім того, зазначає, що відповідно до акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, не відбулося троє електронних торгів, а саме: 29.11.2018 року, 11.01.2019 року та 22.02.2019 року, після чого майно передано стягувачу, що також відповідає нормам чинного законодавства.
ОСОБА_1 подала відзиви на апеляційні скарги Заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївни та ТОВ "ФК "Авістар", у яких просила, апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує, що представником Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві до суду не надано доказів, які б підтверджували виконання своїх дій у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження", а тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що що  виконавець повинен був вчиняти дії щодо передачі майна у власність іпотекодержателю керуючись виключно ст. 49 Закону України «Про іпотеку», та придбання предмету іпотеки оформлювати протоколом та актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону. Також не було правових підстав для застосування приписів ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», адже ч.ч. 6-9 цієї статті регулюють правовідносини щодо передачі майна стягувачу у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах. А також зазначив, що приватний виконавець приймав рішення щодо передачі майна після того як не відбулися другі електронні торги, і що представником Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві до суду не надано доказів, які б підтверджували виконання своїх дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга підлягає задоволенню. 
Однак, такі висновки суду невідповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
З огляду на приписи статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону України "Про виконавче провадження") реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах.
Дотримуючись висновків, наведених у постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16, Верховний Суд вважає, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 Цивільного кодексу України.
Разом з тим, Закону України "Про виконавче провадження" допускає, що реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (стаття 61 Закону України "Про виконавче провадження").
Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 61 Закону України "Про виконавче провадження"). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на електронних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої подачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев'ята статті 61 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 1ст.15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).
Ураховуючи, що право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №753/13011/14, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.
Встановлено, що 06.11.2009 року Незалежним Третейським судом при Всеукраїнській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів», ухвалено рішення у справі 9/9 за позовом АКБ «Правекс Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1015-001/07 Ф від 29.05.2007 р., яким позовні вимоги було задоволено в повному обсязі: стягнуто солідарно із відповідачів 306405 (триста шість тисяч чотириста п`ять) доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009 року становить 2452465 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором та судові ви грати у розмірі 79713 грн. 19 коп.
07.12.2009 року Печерський районний суд м. Києва у справі № 1154/09 видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 306405 доларів США, що за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, станом на 01.10.2009 року становить 2452465 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 79713 грн. 19 коп.
22.09.2015 року Святошинським РВДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 48809615 з метою виконання вищезазначеного листа.
На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року в справі №757/188806/17, Святошинським РВДВС ГТУЮ у м. Києві проведено заміну сторони виконавчого провадження № 48809615 з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Авістар».
В процесі здійснення виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Святошинського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Толейчук Т.О. проведено опис майна, що належало боржнику ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Для визначення вартості вказаної квартири, 16.08.2018 року старшим державним виконавцем Святошинського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Толейчук Т.О. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно цієї постанови проведення оцінки доручено ТОВ «Апрайсел ЮА».
21.09.2018 року ОСОБА_1 ознайомилася з оцінкою.
29.11.2018 року, 11.01.2019 року та 22.02.2019 року в Системі електронних торгів арештованим майном «Сетам» були призначені торги по лоту: іпотека, квартира АДРЕСА_1 . Однак, всі троє призначених торгів не відбулись у зв`язку з відсутністю часників.
Заявою від 25.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» повідомило державного виконавця про свою згоду залишити за собою нереалізоване майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 за ціною третіх електронних торгів - 2 396 100,00 гривен.
Зважаючи, на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» про залишення за собою нереалізованого майна та з урахуванням того, що торги по реалізації квартири тричі не відбудились, заступником начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Макаревич Яною Анатоліївною прийнято постанову про передачу майпа стягувану у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року та акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 13.03.2019 року.
На підставі даних документів Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», 25.03.2019 року, зареєструвало за собою право власності на вказану квартиру (том 1, а.с. 61).
З урахування викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення скаргу, оскільки  предметом розгляду справи за скаргою  ОСОБА_1 є дії та рішення державноговиконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.
Відтак, подання боржником скарги на дії та рішення заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївни не забезпечує відновлення його порушених прав на нерухоме майно, на яке звернуто стягнення, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнати дії неправомірними та зобов`язати вчинити дії підлягають розгляду в порядку позовного провадження, тому вимоги скарги підлягають залишенню без розгляду.
Таким чином, доводи апеляційних скарг ТОВ "ФК`Авістар" та Заступника начальника Святошинського районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. частково заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.
Доводи, викладені у відзивах на апеляційні скарги, про те, що представником Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві до суду не надано доказів, які б підтверджували виконання своїх дій у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження", а тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення скарги, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки скаржником обраний не ефективнийспосібзахисту своїх прав.
Тобто при вирішенні даної скарги, суд першої інстанції мав керуватись положеннями ст. 15 ЦК України та практикою Верховного Суду викладеноюу постанові  від 28 жовтня 2020 року у справі №753/13011/14.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення скарги.
Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і скарга ОСОБА_1 на дії та рішення заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївнипідлягає залишенню без розгляду у відповідності до ст. 377 ЦПК України.  
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 377 ЦПК України, суд,
 
                                                     ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова Компанія "Авістар"задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївнизадовольнити частково.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києвавід 05 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Скарги ОСОБА_1 на дії та рішення заступника начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Макаревич Яни Анатоліївни залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «01» грудня 2020 року.
 
Головуючийсуддя	Л.П. Сушко      	
Судді	І.В. Іванова      	
   	О.І. Сліпченко