ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 460/1054/19
адміністративне провадження № К/9901/23791/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом  Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Большакової О.О., суддів: Качмара В.Я., Старунського Д.М.),

УСТАНОВИВ:

Приватне Акціонерне Товариство «РІВНЕАЗОТ» (далі позивач), звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2019 № Ю-258-11 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 28101328,82грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, 04 вересня 2019 року відповідач уперше звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення у повному обсязі. 
Ухвалою Восьмого апеляційний адміністративний суд від 29 січня 2020 року апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 460/1054/19 була повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

27 лютого 2019 відповідач повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яка ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року залишена без руху. Скаржнику був установлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 серпня 2020 року повернув апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, зокрема, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що апелянтом подано платіжне доручення № 255 від 25.11.2019 про сплату судового збору на рахунок отримувача НОМЕР_1 , а відповідно до листа Державної казначейської служби України від 11.12.2019 № 12-06-02/22014 з 01.01.2020 діятимуть нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів за стандартом ІВAN, а тому кошти, які були сплачені на рахунки зі старими реквізитами з 01.01.2020 не зараховані до бюджетів.

Тобто, відповідачу необхідно було сплатити судовий збір за новими реквізитами «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача UA218999980313161206081013004; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Не погодившись з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, відповідач подав касаційну скаргу на це рішення, просить його скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Скаржник уважає висновки суду апеляційної інстанції помилковими, та наголошує на тому, що платіжне доручення, яке було подано разом з апеляційною скаргою щодо сплати судового збору датується 25.11.2019 року і оплата була проведена згідно реквізитів щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду на той момент.

Крім того, скаржник зазначає, що лист Державної казначейської служби України від 11.12.2019 №12-06-02/22014 на який посилається суд у своїй ухвалі суд зазначається, що з 01.01.2020 діятимуть нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів за стандартом ІВАН, а тому кошти які будуть сплачені на рахунки зі старими реквізитами з 01.01.2020 не зараховані до бюджетів. Тобто, тільки платежі проведені після 01.01.2020 по старих реквізитах не зараховуються до бюджетів.

Відповідач указує, що оплата судового збору відбулася до 01.01.2020 а саме 25.11.2019 а отже кошти надійшли до відповідних бюджетів.

У відзиві на касаційну скаргу позивач проти її доводів заперечує, вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу відповідачу, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін ухвалу апеляційного суду.

17 листопада 2020 року справа №460/1054/19 надійшла на адресу Верховного Суду.

Переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції від 18 серпня 2020 року в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою цієї статті апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За положеннями частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно з частинами першою і другою статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як убачається з матеріалів справи 09 квітня 2020 року від скаржника до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали суду від 18 березня 2020 року, в якій відповідач указує підстави поновлення строку, а також зазначає що платіжне доручення яке було подано разом з апеляційною скаргою щодо сплати судового збору датується 25.11.2019 року і оплата була проведена згідно реквізитів щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду на той момент.

Верховний Суд зазначає, що Закон України "Про судовий збір" встановлює, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з листом Державної судової адміністрації України № 11-135/20 від 2 січня 2020 року про реквізити рахунків, відповідно до листа Державної казначейської служби України № 12-06-06/22976 з 01.01.2020 діятимуть нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів, відкриті відповідно до нового Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 грудня 2013 року № 1203, зі змінами та доповненнями.

Кошти, сплачені на рахунки зі старими реквізитами з 1 січня 2020 року не зараховуватимуться до державного бюджету, а повертатимуться платникам, як нез`ясовані надходження. Дану інформацію оприлюднено на офіційному вебсайті "Судова влада України" (https://court.gov.ua/press/news/859969).

Тобто, тільки платежі проведені після 01.01.2020 по старих реквізитах не зараховуються до бюджетів.

Колегія суддів зазначає, що оплата судового збору відбулась до 01.01.2020 а саме 25.11.2019 а отже кошти надійшли до відповідних бюджетів.

Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний був перевірити зарахування сплачених скаржником коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. В оскаржуваній ухвалі вказано на те, апелянт при поданні нової апеляційної скарги за вх. 6691/20 від 27.02.2020 не сплатив судовий збір за чинними на той час новими реквізитами, про що йому було роз`яснено в ухвалі від 18.03.2020 про залишення його апеляційної скарги без руху, при цьому суд не надав оцінку доводам апелянта стосовно зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що підставою для залишення апеляційної скарги без руху ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року також була частина третя статті 298 КАС України, оскільки відповідач не порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Наслідком не подання такої заяви або якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними є постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач на усунення недоліків апеляційної скарги навів підстави для поновлення строку, проте суд апеляційної інстанції не надав оцінки доводам скаржника, залишивши заяву про усунення недоліків в цій частині не розглянутою. 

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у справі є передчасним, не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, у зв`язку з цим його рішення підлягає скасуванню та передачею справи для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача та необхідність скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року скасувати, а справу №460/1054/19 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                   О. О. Шишов
Судді                                                                                             І. В. Дашутін
                                                                                                       М. М. Яковенко