П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/1870/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
05 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
представника позивача: Ткач О.А., Черналівського Є.О.,
представника відповідача: Тимошевської Ю.Й.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року  (повний текст рішення виготовлено 14.02.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в  Вінницький окружний адміністративний суд  з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області, якого в подальшому змінено на  його правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0010091305 від 03.04.9019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 581 535,90 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 465 228,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 116 307,18 грн.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0010101305 від 03.04.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 48 461,33 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 38769,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 9 692,27 грн.
- визнати протиправним та скасувати рішення №0000021305 від 03.04.2019, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за донарахування, відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 21 945,00 грн.
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2019 за №Ф-0000011305, якою ОСОБА_1 визначено зобов`язання сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску в сумі 109 725,00 грн.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 07.02.2020 позов задовольнив. судове рішення мотивоване тим, що відповідно до наявної в матеріалах справи інформації, позивач користувався послугами ТОВ «Нова Пошта», ТОВ «Пост Фінанс» та протягом 2017 року за відправлені харчові добавки отримав дохід в загальній сумі 2 584 604,00,00 грн., однак в матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження щодо сум грошових переказів, і як наслідок отримання позивачем доходу за 2017 рік в сумі 2 584 604,00,00 грн. Наявний акт перевірки, отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що фізична особа - платник податку ОСОБА_1 у 2017 році регулярно та систематично здійснював відправлення товарів (а саме, харчові добавки) через ТОВ «Нова пошта» з метою отримання прибутку, що згідно ст.42 Господарського кодексу України є ознакою підприємницької діяльності. 
Вважає, що позивач у 2017 році отримав дохід у вигляді грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова пошта», який згідно з Податковим Кодексом підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан і доходи. Однак, станом на дату складання акту перевірки податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік ППФО ОСОБА_1 не подана, що є порушенням вимог п. 177.11 ст.177 ПК України.
Також, позивачем до перевірки не надано первинних документів, що підтверджують понесені ним витрати.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апелянтом в скарзі дублюється текст акту перевірки від 05.03.2019 за №772/1305/ НОМЕР_1 , яким встановлені порушення вимог податкового законодавства. Вважає, що у нього відсутній обов`язок щодо подання податкової декларації за 2017 рік, оскільки він не отримував доходів, що підлягають оподаткуванню та не являється фізичною особою-підприємцем. Вказує, що послугами ТОВ «Нова пошта» він користувався в особистих цілях.
При цьому зазначає, що жодних доказів отримання доходів позивачем в 2017 році перевіркою не встановлено, акт перевірки складений виключно на припущеннях, які не підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, з огляду на що оскаржувані в даній справі рішення, винесені податковим органом за результатами проведення перевірки, є протиправними та підлягали скасуванню, що і було зроблено судом першої інстанції.
В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до ГУ ДФС у Вінницькій області надійшов лист ДФС України від 22.11.2018 за №36393/7/99-99-13-04-03-17 щодо відпрацювання інформації по фізичних особах, які здійснюють поштові відправлення товарів у значних обсягах та отримали доходи через ТОВ "Пост Фінанс" у вигляді грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ "Нова Пошта" за 2017 рік, в додатках до якого вказано про наявну інформацію щодо ОСОБА_1 та отримані ним суми грошових переказів готівкою протягом 2017 року.
Згідно податкової інформації щодо грошових переказів гр. ОСОБА_1 через ТОВ "Пост Фінанс" за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ "Нова Пошта", на підтвердження наявності якої відповідач надав листи:
- ДФС України від 16.01.2019 за №104/02-32-13 "Про проведення перевірок", яким, на підставі отриманої від ТОВ "Пост Фінанс" та ТОВ "Нова Пошта" інформації, запропоновано вжити заходів по організації і проведенні позапланових документальних перевірок, зокрема, фізичної особи ОСОБА_1 ;   
- ТОВ "Пост Фінанс" від 16.11.2018 за №16-11/2018-5, в якому, окрім іншого, зазначено загальним підсумком інформацію про отримані позивачем протягом 2017 та 2018 років суми грошових переказів;
- ТОВ "Нова Пошта" від 20.11.2018 за №816, в додатках до якого міститься інформація про здійснення ОСОБА_1 відправлень вантажів (харчові добавки) на загальну суму 5 067 700,00 грн., які були підставою для проведення перевірки позивача, за результатами якої винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 03.04.2019 за №0010091305, №0010101305, рішення про застосування штрафних санкцій від 03.04.2019 за №0000021305 та вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 03.04.2019 за №Ф-0000011305.   
В зв`язку з отриманою від ДФС України інформацією Немирівським управлінням ГУ ДФС у Вінницькій області на адресу позивача було направлено повідомлення від 28.11.2018 з запрошенням прибути до вказаного управління до 07.12.2018 з питань здійснення підприємницької діяльності та подання декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік. Вказане повідомлення направлено на адресу позивача рекомендованим листом та отримано ним особисто 05.12.2018.
06.02.2019 першим заступником начальника ГУ ДФС у Вінницький області прийнято наказ № 671 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )", яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 статті 78 ПК України наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з 25.02.2019, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку визначено провести за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2017 з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих у вигляді суми грошових переказів за здійснені поштові перекази.
06.02.2019 ГУ ДФС у Вінницькій області видало повідомлення № 450, яким доведено до відома позивача, що 25.02.2019 відповідачем буде проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань визначених у наказі на перевірку №671 від 06.02.2019. Також, відповідно до п. 85.2 ст. 85 розділу ІІ ПК України, повідомлено фізичну особу починаючи з визначеного в повідомленні терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкового, бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи.
В період з 25.02.2019 по 01.03.2019 ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідно до наказу від 06.02.2019 за № 671, документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих у вигляді суми грошових переказів за здійснені поштові відправлення за період 01.01.2017 по 31.12.2017.
Результати перевірки оформлено актом від 05.03.2019 за №772/1305/344220889, згідно висновків якого, окрім іншого, встановлено порушення позивачем:
- пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 2584604 грн., в т.ч. у 2017 році на загальну суму 2584604 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 465228,72 грн., у тому числі за 2017 рік на 465228,72 грн.;
- підпункту 1.2, 1.3, 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 2584604 грн., в т.ч. у 2017 році на загальну суму 2584604 грн., що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 38769,06 грн., у тому числі за 2017 рік на 38769,06 грн.;
- частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ, внаслідок не вірного визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%, у розмірі - 109725,00 грн., у т.ч. по періодах: за 2017 рік на суму - 109725,00 грн.
З`ясовано,  що фактичною підставою для вищенаведених висновків та для прийняття спірних рішень слугувало відображене в акті перевірки №772/1305/344220889  від 05.03.2019 судження ревізора - інспектора про те, що відповідно до наявної податкової інформації ТОВ "Пост Фінанс" фізична особа - платник податку ОСОБА_1 у 2017 році отримав дохід у вигляді грошових переказів за здійснені відправлення вантажів із залученням ТОВ "Нова пошта", який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан і доходи.
За встановлених обставин, ревізор-інспектор дійшов висновку, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 позивач здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлені ст. 177 ПК України. Однак станом на дату складання акту перевірки податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік ОСОБА_1 не подана , що є порушенням вимог п. 177.1 ст. 177 ПК України.
На підставі наведених в акті перевірки висновків податковим органом винесено відносно позивача прийнято:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0010091305 від 03.04.9019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 581 535,90 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 465 228,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 116 307,18 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0010101305 від 03.04.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 48 461,33 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 38769,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 9 692,27 грн.;
- рішення №0000021305 від 03.04.2019, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за донарахування, відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 21 945,00 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.04.2019 за №Ф-0000011305, якою ОСОБА_1 визначено зобов`язання сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску в сумі 109 725,00 грн.
Зазначені податкові повідомлення – рішення, рішення про застосування штрафної санкції та вимогу позивач вважає протиправними, в зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративний позовом про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно приписів підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.
Платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України).
Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Пунктом 176.1 статті 176 ПК України, передбачено, у тому числі, обов`язок платників податків подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.
Відповідно до пункту 49.2. статті 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Згідно пункту 179.1. статті 179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наявної в матеріалах справи інформації, позивач користувався послугами ТОВ «Нова Пошта», ТОВ «Пост Фінанс» та протягом 2017 року за відправлені харчові добавки отримав дохід в загальній сумі 2 584 604,00,00 грн.
Однак, суд звертає увагу, що будь-які документальні підтвердження щодо сум грошових переказів, і як наслідок отримання позивачем доходу за 2017 рік в сумі 2 584 604,00,00 грн., в матеріалах справи відсутні. 
Крім того, окрім вищезазначених листів, будь-яких інших документів від ДФС України, ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанси», ГУ ДФС у Вінницькій області не надано та не було витребувано.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, повідомлення №450 від 06.02.2019 про проведення документальної позапланової перевірки, яким, відповідно до п. 85.2 ст. 85 розділу ІІ ПК України, повідомлено фізичну особу починаючи з визначеного в повідомленні терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкового, бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи не містить конкретних посилань на інформацію, надану ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» з якої встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства (накладні, чеки, виписки, договори про надання послуг), а також джерело походження даної інформації
Тобто, в силу приписів Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 (далі - Порядок №1245) не відображено мотивів та правових підстав, визначених законом для отримання інформації від платника податків, а тому, ненадання відповіді на такий запит, згідно положень пункту 73.3 статті 73 ПК України, не породжує жодних негативних наслідків для платника податків та не може бути підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.
Також встановлено, що про надсилання ГУ ДФС у Вінницькій області та отримання позивачем будь-яких інших запитів про надання інформації та її документального підтвердження щодо придбання товарів та їх реалізації у 2017 році за допомогою ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс» відповідач під час розгляду справи суду не повідомив, доказів звернення до ОСОБА_1 з відповідними запитами не надав.
При цьому, колегія суддів зазначає, що документальна перевірка вимагає дослідження первинних документів, а порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками проведення такої перевірки, та не може слугувати підставою для формування висновків про отримання позивачем в 2017 році доходу, що підлягає оподаткуванню.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, недостовірність даних, встановлених в ході проведення перевірки стали підставою для винесення ГУ ДФС у Вінницькій області  спірних податкових повідомленнь-рішень від 03.04.2019 за №0010091305, №0010101305, рішення про застосування штрафних санкцій від 03.04.2019 за №0000021305 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 03.04.2019 за №Ф-0000011305.
При цьому, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.
Дані перевірок результатів діяльності платника податків є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.
Акт перевірки, складений за результатами документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.
Неприйнятним є також спосіб встановлення податковим органом правопорушення без перевірки документів, адже у будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження документів, на підставі яких встановлюються податкові правопорушення. Порушення способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками не проведення перевірки. Документальний спосіб дослідження у будь-якому випадку передбачає документи, як предмет такого дослідження, висновок податкового органу про податкове правопорушення по факту відсутності документів можливий виключно у випадку їх ненадання податковому органу платником податку під час проведення належної перевірки.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові  Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 821/597/17 (К/9901/48710/18).
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  16 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.