УХВАЛА

06 жовтня 2020 року 
м. Київ

справа №  922/2589/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Дроботової  Т.  Б. 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояжор"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2019 у справі
за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояжор",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Печенізька районна державна адміністрація Харківської області
про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:
28.09.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояжор" (далі - ТОВ "Вояжор") на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 (повний текст складено 08.09.2020) і рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2019 у справі №  922/2589/19 подана 23.09.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України  у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що не погоджуючись із судовими рішеннями у справі №  922/2589/19, ТОВ "Вояжор" оскаржує постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2019 з підстав пункту 1 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Водночас обмежившись посиланням на оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України ТОВ "Вояжор" не зазначило норми матеріального права, застосовану судами без урахування висновку Верховного Суду, як й не зазначив судового рішення, у якому міститься правовий висновок щодо застосування такої норми права.
При цьому, ТОВ "Вояжор" оскаржує судові рішення з підстав, визначених у пункті 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та пункті 4 частини 3 статті 310 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також встановлення судом обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Разом з цим зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи, незгоди скаржника з оскаржуваними рішеннями та не містить посилань на те, які саме обставини і на підставі яких саме недопустимих доказів встановлені судами, а отже не містить обґрунтувань наявності підстав для звернення з касаційною скаргою на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 та пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.
Ураховуючи те, що касаційну скаргу, ТОВ "Вояжор" оформлено з порушенням  вимог, установлених частиною 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України цю скаргу слід залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подачі нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів надіслання нової редакції касаційної скарги сторонам у справі.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 234, 235, частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояжор" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2019 у справі №  922/2589/19 залишити без руху до 24.10.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           Т.    Б. Дроботова