Справа №576/1534/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Усенко Л. М.	
Номер провадження 33/816/423/20 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року, водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 15 липня 2020 року о 17.00 год. у м. Глухів по вул. Пушкіна керував мотоциклом ИЖ ЮК3, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена чутливість. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в Глухівській міській лікарні відмовився в присутності двох свідків чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року скасувати, а провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказував, що свою вину в суді першої інстанції, попри викладені в постанові висновки, він не визнавав та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, про що зазначив в протоколі. Факт не проходження ним огляду в лікарні ОСОБА_1 пояснював тим, що в той час поспішав до дитини, більше того, був твердо переконаний про відсутність в нього стану наркотичного сп`яніння. Також, апелянту не зрозуміла суть обвинувачення, зокрема за що він притягується до відповідальності чи то за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чи то за відмову від проходження огляду. Крім цього, просив врахувати, що після зупинки його авто, йому було пред`явлено підозру про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, потім, після вимоги до поліції надати йому прилад для проходження на визначення вказаного стану на місці зупинки транспортного засобу, йому поліція вже пред`явила ознаки наркотичного сп`яніння на що він просив провести його огляд на місці, оскільки він поспішав. 
Також, ОСОБА_1 просив звернути увагу, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки в їх поясненнях йшлося про те, що водій категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, при цьому нічого не вказано про те, які ж саме ознаки сп`яніння у нього тоді були. Пояснення свідків складені на бланках та однаковим почерком, а безпосередній допит їх судом не проводився. 
Звертав увагу ОСОБА_1 і на те, що від подальшого керування авто він відсторонений не був, а протокол складався працівником поліції, в той час, коли відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР України настає за відмову від огляду на вимогу працівника міліції.      

Про дату, час і місце судового засідання – 16.10.2020 року, ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, до Сумського апеляційного суду у вказану дату і час ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення слухання справи на іншу дату не подав. 
Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене, а також з метою дотримання розумних строків, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 слід провести у його відсутність, що узгоджується з вимогами ст. 294 КУпАП. 

А тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. 

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.
За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного  чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  настає, в тому числі,  за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147457 від 15.07.2020 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення,  обставини, час та місце  вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься відомості про залучених свідків та посилання на долучені до протоколу докази. Від підпису протоколу, отримання його копії та від ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких, останні засвідчили, що в їх присутності ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння  в закладі охорони здоров`я як і від дачі пояснень та отримання копії протоколу (а.с. 3, 4);
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейський, зміст якого узгоджується зі змістом складеного відносно ОСОБА_1 протоколом.  
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апелянта про те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, спростовуються матеріалами справи, а твердження апелянта про те, що факт не проходження ним огляду в лікарні пояснюється браком часу та впевненістю у відсутності в нього стану наркотичного сп`яніння, складу правопорушення в його діях не спростовують. 
Не може погодитись апеляційний суд і з висновками ОСОБА_1 про не чітко сформульовану відносно нього суть правопорушення, оскільки, з урахуванням змісту протоколу, вказане не відповідає дійсності. 
Щодо тверджень апелянта про порушення поліцією порядку проходження огляду, оскільки він хотів пройти його на місці, то вони помилкові, оскільки проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, законом не передбачено.
Також, апеляційний суд не може погодитись з висновками ОСОБА_1 про недопустимість письмових пояснень свідків як доказів його вини, оскільки вони послідовні, логічні, узгоджуються як між собою так і з іншими матеріалами справи в своїй сукупності. Викладення їх однаковим почерком не може бути підставою для визнання їх неправдивими, оскільки під кожним таким поясненням мається особистий підпис кожної з осіб. Матеріали справи не містять клопотань про безпосередній допит таких свідків судом,  а тому, підстави для їх виклику відсутні. 
Не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення і його доводи про те, що від керування авто він відсторонений не був та про те, що протокол складався працівником поліції, в той час, коли відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР України настає за відмову від огляду на вимогу працівника міліції.      

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.