ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 818/211/18
касаційне провадження № К/9901/2934/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів               Желєзного І.В., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 (головуючий суддя: Савицька Н.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 (головуючий суддя: Любчич Л.В., судді: Спаскін О.А., Перцова Т.С.) у справі №818/211/18 за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:
24.01.2018 Державне підприємство "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" (далі - позивач, ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якому просило:
визнати протиправним та скасувати наказ від 09.08.2017 за №432 "Про внесення змін до наказу "Про визначення переліку земельних ділянок" від 09.04.2014 №23" в частині включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги, земельних ділянок загальною орієнтовною площею 2584,3942 га, які розташовані на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та щодо яких ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" були подані клопотання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно із положеннями статті 19 Конституції України відповідач, як орган державної влади, повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Стверджує, що відповідач неправомірно включив до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельні ділянки орієнтовною площею 2584,3942 га, які розташовані на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області та знаходяться у постійному користуванні підприємства, і щодо яких ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН були подані клопотання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, та які не мають присвоєного кадастрового номеру і є несформованими, а тому у відповідача були відсутні підстави для включення таких земельних ділянок до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах. 
Вважає, що оскаржуваний наказ ГУ Держгеокадастру Сумській області порушує права та охоронювані законом інтереси підприємства щодо використання земельних ділянок на праві постійного користування.
Посилається на те, що факт постійного користування встановлений у судових рішеннях Сумського окружного адміністративного суду (постанова від 15.02.2016 у справі №818/3879/15, постанова від 17.02.2016 у справі №818/3880/15, постанова від 14.08.2017 у справі № 818/1020/17).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ від 09.08.2017 за №432 "Про внесення змін до наказу "Про визначення переліку земельних ділянок" від 09.04.2014 №23" в частині включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги, земельних ділянок, зазначених у пункті 58-90 Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах, загальною орієнтовною площею 2584,3942 га, які розташовані на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій встановили, що земельні ділянки, включені до Переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги, зазначені, зокрема, у пунктах 58-90, перебувають у постійному користуванні позивача, ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН, яке є підприємством державної форми власності і відкритим користувачем земель загальною площею 3111,3749 га, за користування якими у встановленому законом порядку сплачує податки.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність у відповідача правових підстав для включення земельних ділянок позивача до Переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, з урахуванням того, що підстав припинення права користування земельними ділянками, які передбачені статтею 141 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), під час судового розгляду не встановлено та матеріали справи не містять.
Також суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що земельні ділянки, включені відповідачем до Переліку, зокрема, зазначені у пунктах 58-90, якими користується позивач, не мають присвоєного кадастрового номеру, тобто є несформованими, а тому у Держгеокадастру були відсутні підстави для включення їх в Перелік земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу, яка надійшла поштою 23.01.2019, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 , ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
Скаржник посилається на неповне з`ясування обставин справи та невірне застосування норм матеріального права.
Відповідач не погоджується з твердженням позивача та висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо того, що у постійному користуванні ДП "ДГ " Іскра" знаходяться землі загальною площею 3111,3749 га, з них на території Перехрестівської сільської ради Ромеського району Сумської області -2941,6749 га земель, з них, зокрема, ріллі -2638,2347 га.
З посиланням на вимоги ЗК України та Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) скаржник зазначає, що документом, який підтверджує факт виникнення права при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є витяг з Державного реєстру речових прав, проте позивачем не надано правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, в тому числі відсутній Державний акт на право постійного користування земельними ділянками.
Стверджує, що земельні ділянки включені до Переліку оскаржуваним наказом є вільними, перебувають у власності держави та не перебувають у власності чи користуванні інших осіб, в тому числі і позивача.
Відповідач вважає, що баланс підприємства не визначає підстав знаходження майна у володінні чи користуванні підприємства, так само і сплата податку за користування земельною ділянкою жодним чином не може підтверджувати законність користування земельними ділянками, адже в цьому випадку позивач в добровільному порядку, за власним волевиявленням здійснює сплату податку.
З приводу кадастрових номерів, скаржник зазначає, що їх присвоєння земельній ділянці здійснюється під час державної реєстрації земельної ділянки, який є одним із етапів підготовки лотів до проведення земельних торгів. Водночас звертає увагу, що на даний час проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджені, земельні ділянки сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі.
Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
В порядку статті 31, пункту 15 КАС України, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суд судді Гриціва М.І., за результатом повторного автоматизованого розподілу від 16.07.2019 визначено наступний склад суду: головуючий суддя -   Чиркін С.М., судді: Шарапа В.М., Желєзний І.В.
02.11.2020 від скаржника надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що спір у цій справі зводиться до вирішення питання, чи належить "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" право постійного користування земельними діялнками, загальною орієнтовною площею 2584,3942 га.
На думку скаржника, спір має приватноправовий характер, і спір про право користування спірними земельними ділянками має здійснюватися за правилами господарського судочинства.
Ухвалою Верховного Суду від 24.11.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та встановив таке. 
Судами попередніх інстанцій були встановлені наступні обставини.
У постійному користуванні ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" знаходяться землі загальною площею 3111,3749 га, з них на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області 2941,6749 га земель, з них, зокрема, ріллі - 2638,2347 га.
03.08.2017 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з клопотанням за №186 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування для дослідних і навчальних цілей за рахунок земель сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2904,7749 га на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області та орієнтовною площею 18,60 га на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області.
За результатами розгляду вказаного клопотання ГУ Держгеокадастру у Сумській області на адресу підприємства направило листа від 06.09.2017 за                                  № 18-03-10863/2-17, у якому зазначалось про те, що у ГУ Держгеокадастру немає правових підстав для вирішення питання порушеного у клопотанні, оскільки підприємству необхідно подати до Головного управління клопотання на виготовлення проекту землеустрою на кожну земельну ділянку окремо, і що з доданих підприємством графічних матеріалів неможливо визначити місце розташування земельних ділянок, які бажає отримати підприємство, їх кількість та розмір.
У подальшому позивач 20.11.2017 повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із клопотаннями за №255-293 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для дослідних і навчальних цілей із земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованих на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області орієнтовною площею: 14,6850 га; 18,2794 га; 170,7936 га; 31,0260 га; 148,7826 га; 30,6563 га; 58,3817 га; 21,2728 га; 47,9983 га; 81,1528 га; 6,3868 га; 15,1682 га; 52,8161 га; 30,7724 га; 84,5804 га; 49,8648 га; 101,4002 га; 70,7974 га; 74,2897 га; 65,2252 га; 16,8482 га; 30,5527 га;145,7292 га; 14,7789 га; 62,3279 га; 29,7043 га; 51,0575 га; 39,2281 га; 98,15 га; 127,3598 га; 49,6110 га; 22,3015 га; 95,9363 га; 150,2354 га; 53,4989 га; 95,2464 га; 97,3568 га; 68,3291 га; 161,8125 га (рілля).
За результатами розгляду клопотань позивача, ГУ Держгеокадастру у Сумській області направило на адресу підприємства листи від 19.12.2017 за                             №№ 8-18-0.332-15152/2-17, 8-18-0.332-15162/2-17, 8-18-0.6-15163/2-17;                            8-18-0.6-15166/2-17, 8-18-0.3-15167/2-17, 8-18-0.6- 15168/2-17, 8-18-0.6-15175/2-17,        8-18-0.332-15176/2-17, 8-18-0.6-15178/2-17, 8-18-0.6-15186/2- 17, 8-18-0.3-15187/2-17,     8-18-0.6-15189/2-17, 8-18-0.3-15190/2-17, 8-18-0.6-15191/2-17, в яких зазначено, що у    ГУ Держгеокадастру у Сумській області немає правових підстав для вирішення питань, що порушені у клопотаннях підприємства, оскільки наказом                               ГУ Держгеокадастру від 09.08.2017 за № 432 "Про внесення змін до наказу "Про визначення переліку земельних ділянок" від 09.04.2014 № 23", до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах були включені землі, за рахунок яких планується відведення земельних ділянок орієнтовною площею: 14,6850 га; 18,2794 га; 170,7936 га;       31,0260 га; 148,7826 га; 30,6563 га; 58,3817 га; 21,2728 га; 47,9983 га; 81,1528 га;     6,3868 га; 15,1682 га; 52,8161 га; 30,7724 га; 84,5804 га; 49,8648 га; 101,4002 га;    70,7974 га; 74,2897 га; 65,2252 га; 16,8482 га; 30,5527 га; 145,7292 га; 14,7789 га; 62,3279 га; 29,7043 га; 51,0575 га; 39,2281 га; 98.15 га; 127,3598 га; 49,6110 га;      22,3015 га; 95.9363 га; 150,2354 га; 53,4989 га; 95,2464 га; 97,3568 га; 68,3291 га; 161,8125 га на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.
На запит ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН про отримання інформації щодо підстав включення земельних ділянок на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 5866,2347 га ріллі до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах від відповідача було отримано відповідь від 03.01.2017 за № 0-18-0.6-2/63-18 із копією наказу №432 від 09.08.2017 та додатком до нього з Переліком земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 09.08.2017 №432 "Про внесення змін до наказу "Про визначення переліку земельних ділянок" від 09.04.2014 № 23" (далі - наказ від 09.08.2017 №432) внесено зміни у додаток 1 до наказу Головного управління від 09.04.2014 № 23 а саме, включено до переліку земельних ділянок, права на які можуть бути продані на земельних торгах 90 земельних ділянок, які розташовані на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.
Позивач просить визнати протиправним наказ відповідача в частині включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги, земельних ділянок загальною орієнтовною площею 2584,3942 га, які розташовані на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та щодо яких ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН були подані клопотання про надання дозволів на розробку проектів землеустрою. 
Також судами встановлено, що постановою Президії Верховної Ради Української PCP "Про статус Української академії аграрних наук" від 29.07.1991 №1370-ХІІ, постановлено:
1. Встановити, що Українська академія аграрних наук є самоврядною організацією, яка входить до складу агропромислового комплексу республіки. Академія діє на основі законів Української PCP та власного Статуту і разом з Академією наук Української PCP забезпечує розвиток фундаментальних досліджень, здійснює підготовку наукових кадрів та спеціалістів вищої кваліфікації.
2. Закріпити за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ. Порядок володіння та використання їх визначається виключно Президією Академії.
Наказом Української академії аграрних наук від 15.04.1992 №103 "Про використання основних та обігових фондів наукових установ, господарств, підприємств та організацій, що входять до складу Української академії аграрних наук" закріплено за науковими установами, господарствами, підприємствами і організаціями землю, будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, техніку та інші основні засоби станом на 1 січня 1992 року згідно з додатком. Встановлено, що вилучення земель для різних потреб керівники науково- дослідних установ, господарств та підприємств можуть здійснювати тільки з дозволу Президії Академії.
Відповідно до пункту 1.1. Статуту ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН України", затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 15.12.2016, Державне підприємство "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України" засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України", як органу управління державним майном.
Згідно з пунктом 1.4. Статуту ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН", підприємство є правонаступником в частині майна, землі, майнових та немайнових прав і зобов`язань Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Національної академії аграрних наук України". Підприємство створене наказом Української академії аграрних наук від 13 грудня 1991 року №303.
Відповідно до пункту 3.1. Статуту ДГІ "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН", підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання.
Пунктом 3.5. Статуту ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" визначено, що економічною основою діяльності Підприємства є державна власність України на основні фонди, інше державне майно, а також землі Академії, які закріплені за нею постановою Президії Верховної Ради Української PCP "Про статус Української академії аграрних наук" від 29 липня 1991 року №1370-ХІІ, що перебувають у розпорядженні установ Академії.
Відповідно до пунктів 4.3, 4.5. Статуту ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" підприємство користується землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства. Вилучення земельних ділянок Підприємства може здійснюватися лише за згодою Президії Академії відповідно до норм чинного законодавства.
Суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень врахували довідку Управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області від 23.01.2017 за               №8-28-0.2-55/2-17 за змістом якої згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель ф.№6 Зем станом на 01.01.2016 в постійному користуванні ДП "ДГ "Іскра" ІСГ ПС НААН" знаходяться 3111,3749 га земель, з них на території Перехрестівської сільської ради всього - 2941,6749 га земель, в тому числі: ріллі - 2638,2347 га.
Також суди попередніх інстанцій зазначили, що зі змісту листа Національної академії аграрних наук України від 17.07.2017 вбачається, що згідно з інформацією зазначеною в бухгалтерській та фінансовій звітності ДП "ДГ "Іскра" станом на 01.01.1997 у постійному користуванні дослідного господарства "Іскра" перебувало всього 3299,0 га землі, з несільськогосподарських угідь - 2993,0 га, у тому числі ріллі - 2848, 0 га.
Врахуючи зазначене, суд апеляційної інстанції критично оцінив доводи відповідача щодо відсутності у позивача правовстановлюючих документів на право користування спірними земельними ділянками, оскільки вказана обставина не спростовує факт користування позивачем цими земельними ділянками з наведених судами підстав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Cловосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.
Верховний Суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Так, скасування рішення відповідача покликане необхідністю захисту майнових прав, а саме: визнання права користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про приватноправовий характер даного спору, тому він має розглядатись за правилами господарського судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 0240/2808/18-а.
Верховний Суд критично оцінює доводи позивача про те, що факт постійного користування на спірні земельні ділянки встановлений у судових рішеннях Сумського окружного адміністративного суду (постанова від 15.02.2016 у справі №818/3879/15, постанова від 17.02.2016 у справі №818/3880/15, постанова від 14.08.2017 у справі №818/1020/17) з огляду на таке.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №818/2010/17 в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Сумській області про зобов`язання надати у постійне користування наступні земельні ділянки: 5924187100:04:001:0021, 5924187100:04:002:0106, 5924187100:04:003:0095, 5924187900:03:001:0108, 5924187100:04:002:0103, 5924187100:04:003:0092, 5924187100:04:003:0094, 5924187900:02:001:0236, 5924187100:04:002:0105, 5924187100:04:003:0093, 5924187100:04:004:0011, 5924187100:04:003:0090, 5924187100:04:003:0091 - було відмовлено з огляду на те, що зазначені земельні ділянки сформовані та включають в себе землі різних категорій земель.
Водночас у справах №818/3879/15 та №818/3880/15 спір стосувався оскарження дій Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо невирішення по суті питання, порушених у клопотаннях фізичних осіб про передачу безоплатно у власність земельної ділянки (паю) орієнтовною площею 4,00 га з земельної ділянки площею 153,7731 га, розташованої на території Перехрестівської сільської ради Роменського району, площа яких відрізняється від розміру земельних ділянок у цій справі.
Також Верховний Суд зазначає, що оцінка довідки Управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області від 23.01.2017 за №8-28-0.2-55/2-17 та листа Національної академії аграрних наук України від 17.07.2017, в якому зазначається інформація про бухгалтерську та фінансову звітність позивача повинна надаватися судом в сукупності з іншими доказами в межах спірних правовідносин щодо визнання права користування земельними ділянками.
За приписами статті 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС України.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 345, 349, 354, 355, 356 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області  задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 818/211/18 скасувати.
Провадження у справі № 818/211/18 закрити.
Роз`яснити Державному підприємству "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України", що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що позивач вправі протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду                                                             С.М. Чиркін
                                                                                          І.В. Желєзний 
                                                                                          В.М. Шарапа