ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 р.	Справа № 520/456/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Донець Л.О. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 13.05.20 року у справі № 520/456/20
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Державної архітектурно-будівельної інспекції України ,        Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Іванської Євгенії Сергіївни ,        Завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Марченка Сергія Олеговича ,        Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області                
          про визнання протиправними та скасування висновку, наказу і результатів виконання завдань державним службевцем,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до  Державної архітектурно-будівельної інспекція України (далі – відповідач-1), Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (далі – відповідач-2), Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_2 (далі – відповідач-3), завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Марченка Сергія Олеговича (далі – відповідач-4), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, затверджений наказом Держархбудінспекції від 10.12.2019р. №1377, в частині затвердження оцінювання ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ про затвердження Висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців 2019 Держархбудінспекції, які займають посади державної служби категорії “Б” і “В”, у 2019 році від 10.12.2019р. №1377, в частині затвердження оцінювання ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В” за 2019 рік ОСОБА_1 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 вказаний адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 10.12.2019р. №1377 в частині затвердження оцінювання ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, затверджений наказом Держархбудінспекції від 10.12.2019р. №1377, в частині затвердження оцінювання ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В” за 2019 рік ОСОБА_1 .
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (місце знаходження - 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, код ЄДРПОУ - 37471912) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).
Відповідач-1, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року у справі № 520/456/20 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-1 зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином, що обґрунтуванням негативної оцінки є результати виконаної роботи позивачем роботи, яка визначена в Завданні, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В». Також зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином, що вказані Результати  відповідають формі визначеній у додатку 8 Порядку №  640, відповідно до якої не передбачається наявність будь яких додатків до неї.
Відповідач-2, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року у справі №520/456/20 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-2 зазначає, що позивач не набув права на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки не скористався правом оскарження висновку до керівника державної служби. Зазначає, що оспорювані результати оцінювання та висновок оцінювання результатів діяльності державного службовця не порушують права позивача та не несуть будь-яких негативних наслідків для нього. Також зазначає, що за наявності визначених умов (у разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В”, або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди), які передбачені нормами абзацу 2 п. 40 постанови КМ України від 23 серпня 2017 року № 640, визначення результатів виконання завдань державним службовцем може бути проведено за відсутності державного службовця без проведення співбесіди. Позивач у період з 07.10.2019 по 12.12.2019 перебував на лікарняному, а тому можливість проведення з ним співбесіди була відсутня. Вказує, що безвідповідальне, некомпетентне ставлення ОСОБА_1 до своїх обов`язків, які призводили до неодноразових випадків залишення апеляційних скарг без руху та відмов у відкритті апеляційних проваджень, що стало причиною ненадходження до Державного бюджету коштів в розмірі 343338,00 грн. та стягненню з Держархбудінспекції судових витрат в сумі 28275,40 грн.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи  апеляційних скарг, та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у періоді з 18.10.2017р. по 13.12.2019р. ОСОБА_1 працював в Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.
03.06.2019р. ОСОБА_1 був призначений на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта сектору правової роботи Департаменту.
06.06.2019р. відносно позивача в.о. Директора Департаменту були затвердженні Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорії “Б” або “В” (далі за текстом - Завдання). 
25.10.2019р. завідувачем сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Марченком Сергієм Олеговичем на ім`я Директора Департаменту було подано службову записку №1020-198, де вказано, що ОСОБА_1 за звітний період 2019 року не ініційовано та не подано жодного позову до судових інстанцій щодо виявлених фактів порушення норм містобудівного законодавства. Підготовка відзивів на позовні заяви здійснювалась на неналежному рівні. Наявні випадки порушення норм законодавства при поданні апеляційних скарг, які слугували причинами повернення документів на доопрацювання: справи: №622/841/19, №520/750/19. Апеляційні скарги на рішення судів подавались з пропуском строків на оскарження рішень без поважних причин: справи: №623/932/19, №520/2151/19, №240/6732/19. Апеляційні скарги подаються без відповідних клопотань про поновлення строків на апеляційне оскарження рішень. У справі №520/1300/19 рішення суду першої інстанції взагалі не оскаржувалося. Процесуальні документи містять в собі інформацію, яка не відноситься до суті справи, що свідчить про формальний підхід та небажання вивчити поставлені питання. Також через часткове прийняття участі в судових засіданнях розгляд судових справ постійно затягувалось, що свідчить про свідоме зловживання процесуальними правами та, як наслідок, має негативний вплив на загальну роботу сектору правової роботи. Під час розгляду звернень та запитів заявник потребував постійного роз`яснення поставленого завдання та надання зразків документів. Також заявник потребував постійних нагадувань і високої міри контролю з боку керівника задля недопущення порушення строків. Свідомо затягував розгляд звернень та потребував додаткового часу для надання проектів відповідей. Окрім того, заявником не здійснювалось узагальнення практики застосування законодавства у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Підбір практики застосування законодавства судами не проводився. Аналіз нововведень та узагальнення судових рішень, які б дали змогу поліпшити та оптимізувати роботу співробітників Департаменту, проведено не було.
29.10.2019 директором Департаменту (Відповідач-3) та завідувачем сектору правової роботи Департаменту (Відповідач-4) підписано результати виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 за 2019 рік, відповідно до яких останній отримав середній бал «1».
Підпис позивача на Результатах не проставлений. Доказів відмови позивача від підписання Результатів відповідачами до матеріалів справи не подано.
У період 07.10.2019р.-05.11.2019р., 06.11.2019р.-10.11.2019р., 27.11.2019р.-13.12.2019р. позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності.
10.12.2019р. наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України затверджено Висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату Держархбудінспекції та її територіальних органів в областях та місті Києві, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», зокрема в частині оцінювання ОСОБА_1 , що містить негативну оцінку. 
12.12.2019р. позивач подав заяву про звільнення за переведенням до Головного управління Держпраці у Харківській області.
13.12.2019 р. в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України виданий наказ про звільнення заявника з 13.12.2019 р. 
Не погодившись із правомірністю процедурі проведення оцінювання державного службовця та об`єктивністю оцінювання підсумків роботи державного службовця, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з відсутності належного обґрунтування негативних оцінок відповідачів, які були покладені в основу висновку, складеного  за результатами виконання позивачем завдань. При цьому, судом було взято до уваги відсутність факту проведення оціночної співбесіди з позивачем, як обов`язкового етапу оцінювання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 17 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби визначено Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі по тексту - Закон № 889-VIII), яким урегульовано відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, та визначено правовий статус державного службовця (ч.1 ст.3, ч.2 ст.5 Закону № 889-VIII).
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
За приписами положень чч.1-7 ст. 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри. 
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. 
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону № 889-VIII.
Згідно з приписами статті 11 Закону № 889-VIII у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.
Так, частиною 11 статті 44 Закону №889-VIII передбачено, що порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 затверджено Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (надалі – Порядок № 640).
Цей Порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія цього Порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В".
Метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри ( пп. 1, 2 Порядку № 640).
Згідно з пунктом 12 Порядку № 640 завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 640 оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Відповідно до вимог пункту 33 Порядку № 640 завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.
За змістом пункту 34 Порядку № 640 завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються, зокрема, державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).
При цьому, пунктом 37 Порядку передбачено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.
У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.
Оціночна співбесіда, відповідно до пункту 39 Порядку № 640, проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.
Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Додатком 4 до Порядку встановлено Критерії виставлення балів, зокрема:
- "не підлягає оцінюванню" - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень);
- бал "0" - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;
- бал "1" - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;
- бал "2" - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);
- бал "3" - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;
- бал "4" - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення. Індивідуальну програму професійного розвитку виконано.
Колегією суддів встановлено, що у період 07.10.2019р.-05.11.2019р., 06.11.2019р.-10.11.2019р., 27.11.2019р.-13.12.2019р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності.
Визначення результатів виконання завдань позивачем за 2019 рік проводилось без оціночної співбесіди.
Зі змісту Завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , які погоджені 06.06.2019 В.О. директором Департаменту  Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  та Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік, колегією суддів встановлено наступне.
Завдання №1 - участь у здійсненні претензійно-позовної роботи, ключові показники результативності, ефективності та якості завдання – позови, відзиви, пояснення, апеляційні, касаційній скарги та інші процесуальні документи. 
Згідно результатів виконання завдань державним службовцем, завдання № 1 оцінено в 0 балів. Обґрунтування – не ініційовано та не подано жодного позову до судових інстанцій щодо виявлення фактів порушення норм містобудівного законодавства.
Колегія суддів зазначає, що оцінка "0" балів  згідно вимог Додатком 4 до Порядку№ 640 проставляється у разі коли завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції. Тобто, коли державний службовець був повинен виконати певну чітко окреслену роботу і мав об`єктивну змогу виконати цю роботу, але не виконав роботи без наявності поважних причин. Обґрунтування невиконання позивачем завдання № 1 не містить вказівки на конкретні випадки неподання позивачем позовних заяв до суду щодо виявлення фактів порушення норм містобудівного законодавства. Доказів надання заявнику конкретного доручення на підготовку проекту позову, а також доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невчасну підготовку проектів позовів матеріали справи не містять. Отже, при складанні Результатів оцінювання відносно позивача відповідачами взагалі не досліджувались питання фактичного надходження до заявника конкретних матеріалів для подання позову до суду щодо виявлення фактів порушення норм містобудівного законодавства. Водночас, відсутність події надходження до заявника матеріалів для підготовки проектів позовів унеможливлює виконання роботи за цим показником.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до ключових показників результативності, ефективності та якості завдання №1 входить, крім позовних заяв, подання відзивів, пояснень, апеляційних, касаційних скарг та інших процесуальних документів. Обґрунтування щодо подання інших процесуальних документів відповідачами не наведено, що дає підстави дійти висновку про необґрунтованість оцінки виконання завдання № 1 в 0 балів.
Завдання № 2 – підготовка процесуальних документів, дотримання процесуальних строків під час підготовки необхідних процесуальних документів, ключові показники результативності, ефективності та якості завдання – апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у строки, передбачені процесуальним законодавством, підготовка відзивів на апеляційні та касаційні скарги.
Згідно результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік завдання № 1 оцінено в 1 бал. Обґрунтування – підготовка відзивів на позовні заяви здійснювалася на неналежному рівні, наявні випадки порушення норм законодавства при поданні апеляційних скарг, які слугували причинами поверненню документів на доопрацювання (справа №622/841/19), процесуальні документи містять в собі інформацію яка не відноситься до суті справи, що свідчить про формальний підхід та небажання вивчити поставлені питання.
Колегія суддів зазначає, що в обґрунтування оцінки "1" бал за виконання завдання №2 відповідачі зазначають конкретно одну справу. При цьому зазначаючи про здійснення підготовки відзивів на позовні заяви, апеляційних скарг на неналежному рівні не зазначено конкретні номери справ, що дає підстави дійти висновку про  необґрунтованість оцінки виконання завдання  № 2 .
Посилання відповідача-2 в апеляційній скарзі на інші справи, що підтверджують неналежну підготовку апеляційних скарг, колегія суддів не приймає, оскільки вони не були покладені в основу обґрунтування оцінки за виконання завдання № 2.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Завдання № 3 – прийняття участі у судових засіданнях, ключові показники результативності, ефективності та якості завдання – представництво інтересів Департаменту в судах першої інстанції, представництво інтересів Департаменту в судах апеляційної та касації інстанції.
Згідно результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік завдання № 1 оцінено в 2 бали. Обґрунтування – через часткове прийняття участі в судових засіданнях розгляд судових справ постійно затягувався, що свідчить про свідоме зловживання процесуальними правами та, як наслідок, має негативний вплив на загальну роботу сектору правової роботи.
Щодо обґрунтування оцінки за виконання завдання позивачем № 3 відповідачами повторно не наведено конкретних справ в яких ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання без поважних причин, здійснював інші дії, що свідчить про свідоме зловживання процесуальними правами та, як наслідок, має негативний вплив на загальну роботу сектору правової роботи, що дає підстави дійти висновку про необґрунтованість оцінки виконання завдання № 3.
Завдання № 4 – розгляд звернень громадян, звернень та запитів народних депутатів України, депутатів місцевих рад, звернення органів виконавчої влади, громадських об`єднань, підприємств, установ, організацій з питань, що належать до компетенції Департаменту та підготовка проектів відповідей, ключові показники результативності, ефективності та якості завдання – підготовка в межах компетенції відділу проектів відповідей на звернення юридичних осіб.
Згідно результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік завдання № 1 оцінено в 2 бали. Обґрунтування – під час розгляду звернень та запитів потребував постійного роз`яснення поставленого завдання та надання зразків документів; потребував постійних нагадувань і високої міри контролю з боку керівника задля недопущення порушення строків; свідомо затягував розгляд звернень та потребував додаткового часу для надання проектів відповідей.
Щодо обґрунтування оцінки за виконання завдання позивачем № 4 відповідачами не вказано конкретних звернень та запитів надання відповіді на які було підготовлено з пропуском встановленого строку з вини позивача, що дає підстави дійти висновку про необґрунтованість оцінки виконання завдання № 4.
Завдання № 5 – здійсненні моніторингу та аналізу законодавства, ключові показники результативності, ефективності та якості завдання – узагальнення практики застосування законодавства у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду; здійсненні моніторингу практики застосування законодавства у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду судами загальної юрисдикції.
Згідно результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік завдання № 1 оцінено в 0 балів. Обґрунтування – узагальнення практики застосування законодавства у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не здійснено; підбір практики застосування законодавства судами не проводився; аналіз нововведень та узагальнення судових рішень, які б дали змогу поліпшити та оптимізувати роботу співробітників Департаменту проведено не було.
Щодо обґрунтування оцінки за виконання завдання позивачем № 5, колегія суддів зазначає, що у ключових показниках результативності завдання № 5 не визначено обов`язку здійснювати підбір практики застосування законодавства судами, які б дали змогу поліпшити та оптимізувати роботу співробітників Департаменту. У завданні вказано про необхідність здійснення моніторингу, що не є тотожним з обґрунтуванням наведеним відповідачами. Вказане  дає підстави дійти висновку про необґрунтованість оцінки виконання завдання № 5 у «0» балів.
Середній бал за виконання всіх завдань - 1 бал, оцінка - негативна.
Надаючи правову оцінку висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, які обіймають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році в частині, що стосується оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність у вказаному документі належного мотивування та обґрунтування виставлення балів.
Як вже зазначалося судом вище, частиною 5 статті 44 Закону №889-VIII передбачено, що за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
Всупереч наведеному, зазначені в результатах виконання завдань негативні оцінки, які покладені в основу висновку, затвердженому наказом відповідача від 10.12.2019 № 1377, є не обґрунтовані.
Колегія суддів зазначає, що заповнена графа “обґрунтування” Результатів виконання завдань державним службовцем, який обіймає посаду державної служби категорії “Б” або “В”,  містить висловлювання загального змісту, не конкретизуючи із необхідною поза розумним сумнівом достатністю недоліків у роботі позивача за напрямами: якість процесуальних документів, рівень виконання процесуальних вимог на стадії апеляційного оскарження судового акту, підготовка проектів відповідей на звернення та запити, моніторинг судової практики, своєчасність виконання завдань, затягування розгляду судових справ тощо.  В Результатах виконання завдань державним службовцем, який обіймає посаду державної служби категорії “Б” або “В”, не зазначено переліку судових справ (окрім судової справи № 622/841/19) та конкретних завдань, звернень та запитів.
При цьому у Результатах виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В”, відсутня інформація про притягнення ОСОБА_1  до дисциплінарної відповідальності, доказів про протилежне до суду не подано. 
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що виставлення відповідних балів позивачу без належного обґрунтування свідчить про порушення процедури проведення оцінювання службової діяльності позивача.
Слід зазначити, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Зокрема, така позиція знайшла своє висвітлення й у рішеннях Європейського суду з прав людини, який зокрема у в п.36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. У п.58 рішення в справі «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, при цьому орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Аналогічну позицію Суд виклав і у п.30 рішення в справі «Гірвісаарі проти Фінляндії».
Такі вимоги щодо належного обґрунтування рішення мають виправдання, оскільки, убезпечують інших учасників правовідносин від можливої сваволі зі сторони владного органу та є запорукою дотримання принципів юридичної визначеності і верховенства права.
Зокрема, такий висновок випливає зі змісту ряду рішень Європейського суду з прав людини. А зокрема, в п.181 рішення в справі «Олександр Волков проти України» суд вказав на те, що відсутність певних обмежень в повноваженнях дисциплінарних органів влади дає їм повну свободу дій, що порушує принцип юридичної визначеності та є протиправним. У п.49 рішення в справі «Волохи проти України» суд зазначив, що в національному законодавстві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання державних органів, а надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, у зв`язку з чим закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення. У п.81 рішення в справі «Мелтекс ЛТД та Месроп Мовсесян проти Вірменії» суд зазначив, що національне законодавство має забезпечувати належний рівень правового захисту від свавільних втручань органів влади й у справах, що впливають на основоположні права виникне суперечність принципу верховенства права одному з фундаментальних принципів демократичного суспільства, що втілений у Конвенції, якщо правовий розсуд, наданий органам виконавчої влади, буде необмеженим. Таку ж позицію суд висловив і в п.30 рішення в справі «Маестрі проти Італії».
В апеляційній скарзі відповідач-1 вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином, що вказані Результати  відповідають формі, визначеній у додатку 8 Порядку №  640, відповідно до якої не передбачається наявність будь яких додатків до неї.
Колегія суддів відхиляє вказаний довід та зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтовував своє рішення посиланням на відсутність додатків до Результатів оцінювання.
Оспорювані Результати оформлені на бланку згідно додатку 8 Порядку №  640, проте не містять належного обґрунтування визначених оцінок.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача-2  про те, що оспорювані результати оцінювання та висновок оцінювання результатів діяльності державного службовця не порушують права позивача та не несуть будь-яких негативних наслідків для нього, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 2 Порядку №640 визначено, що метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Вищевказаним спростовуються доводи відповідача-2 про відсутність впливу негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності на права та інтереси позивача як державного службовця.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги відповідача-2 щодо процедури оскарження та способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає, що можливість оскарження державним службовцем висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, передбачена частиною сьомою статті 44 Закону №889-VIII.
Право державного службовця на оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності визначено і пунктом 10 частини першої статті 7 Закону №889-VIII.
Статтею 11 цього Закону, до якої кореспондує частина сьома статті 44, визначено процедуру адміністративного оскарження рішень, дій та бездіяльності, прийнятих (вчинених) по відношенню до державного службовця, для  захисту права на державну службу.
Так у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).
У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.
У свою чергу, частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Відповідач-2 вказує на  обов`язковість досудового врегулювання спору при оскарженні висновку про результати оцінювання службової діяльності державного службовця.
Колегія суддів наголошує, що за змістом статей 7, 11, 44 Закону №889-VIII та відповідних положень Типового порядку не виявлено приписів щодо обов`язкової процедури досудового врегулювання спору. При цьому суд зауважує, що за текстом статті 11 Закону №889-VIII передбачено можливість державного службовця звертатися із відповідною скаргою, однак диспозитивність такого права не вказує на безумовний обов`язок особи перед зверненням до суду скористатися саме таким порядком з огляду на наявність розпорядчого акта про його звільнення з публічної служби.
Пунктом 49 Типового порядку встановлено, що висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.
Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №826/15725/17 зроблено висновок, що відповідно до статті 11 Закону №889-VIII державні службовці мають право захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку, а рішення про припинення державної служби вони можуть оскаржити безпосередньо до суду (стаття 32 Закону)».
Водночас, Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.
Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.
Відповідно до ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
 З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оспорюваний висновок Державної архітектурно-будівельної інспекція України щодо оцінювання результатів діяльності державного службовця ОСОБА_1 не може вважатися безсумнівним, об`єктивним, обґрунтованим і правомірним, а відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів не приймає такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідачів у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року по справі № 520/456/20 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року у справі №520/456/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	Л.О. Донець    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  30.10.2020 року