ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4255/19  Номер провадження 22-ц/814/2314/20	Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар Гнатюк О.С.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павличенка Володимира Григоровича
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, ухвалене 26 серпня 2020 року у складі судді Іващенко Ю.А.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Перша Лубенська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29 травня 2013 року відповідачу ОСОБА_2 у Першій Лубенській державній нотаріальній конторі про спадкування земельної частки (паю) на території Войнихівської сільської ради, площею 3,89 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0262818.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай) площею 3,89 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0262818. 
Зазначав, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 14 березня 2013 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 з 1989 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без шлюбу задоволено. 
На підставі цього рішення ОСОБА_2 оформила спадщину на майно його батька, зокрема на вищезгадану земельну частку (пай), проте постановою Полтавського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 14 березня 2013 року скасовано, а заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду.

Зазначав, що про смерть батька він дізнався лише в 2019 році, тому не зміг реалізувати своє право на спадщину.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 – адвокат Павличенко В.Г., просив скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2019 року, свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 05 грудня 1968 року. 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №539/646/13-ц від 14 березня 2013 року встановлено факт проживання однією сім`єю відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1989 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2013 року спадкоємцем майна ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної частки (паю), розміром 3,89 в ум.кад.га. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0262818. 
Перша Лубенська державна нотаріальна контора листом від 02 липня 2020 року повідомила, що спадкова справа по ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрита за номером № 238/2013. 
У спадковій справі міститься заява про прийняття спадщини згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 14 березня 2013 року та на видачу свідоцтва за законом від ОСОБА_2 . Інші заяви про прийняття/відмову в спадковій справі відсутні. 
29 травня 2013 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,89 ум.кад.га у ЕКСП «Сула» с. Войниха Лубенського району Полтавської області. 
При заведенні спадкової справи та перед видачею свідоцтва про право на спадщину 29 травня 2013 року були зроблені пошуки: Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи ти видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) згідно даних яких заповіту від імені ОСОБА_1 не було. 
Згідно довідки виконавчого комітету Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області № 1599 останнім місцем проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було АДРЕСА_1 . На час його смерті та на протязі 6 місяців після його смерті за цією адресою проживала і була зареєстрована лише ОСОБА_2 .
Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2013 року скасовано, заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, залишено без розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не доведено, що оскаржуване свідоцтво про право на спадщину порушує його права та законні інтереси, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1271 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Таким чином, ОСОБА_1 є таким, що не прийняв спадщину. Вказана обставина фактично ним не оспорена.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після померлого батька, то спадкове майно йому не належить і свідоцтвом про прийняття спадщини, видане ОСОБА_2 не порушено його право на спадкування, що правильно було встановлено місцевим судом.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Павличенка Володимира Григоровича залишити без задоволення. 
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль