ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2169/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в м. Дніпрі апеляційну скаргу виконавчого комітету Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі № 280/2169/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Запорізької міської ради щодо не надання публічної інформації за запитом від 13.03.2020;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради щодо надання недостовірної публічної інформації за запитом від 13.03.2020;
зобов`язати відповідачів надати позивачу повну інформацію, що запитувалася згідно запиту на отримання публічної інформації від 13.03.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у встановленому чинним законодавством України порядку звернувся до Виконавчого комітету Запорізької міської ради з запитом про надання публічної інформації від 13.03.2020, в якому просив надати інформацію про наявність на території м.Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказує, що 24.03.2020 ним отримано лист-відповідь від відповідача від 19.03.2020 № ІЗ-0130-П на запит від 13.03.2020. Проте, в даній відповіді відповідач не надав публічну інформацію, яка була затребувана у запиті від 13.03.2020, а також зазначив, що у нього відсутня інформація щодо правового статусу земельних ділянок. Також вказав, що виконавчі органи місцевого самоврядування є розпорядниками інформації містобудівного кадастру, який містить дані про об`єкти містобудування, розташовані на території м. Запоріжжя. Позивач з зазначеною відповіддю не погоджується, оскільки виконавчий комітет Запорізької міської ради є розпорядником інформації, яка запитувалась у запиті від 13.03.2020.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2020 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Запорізької міської ради в наданні ОСОБА_1 на запит про надання публічної інформації від 13.03.2020 інформації про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Зобов`язано Виконавчий комітет Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 повну, достовірну інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, виконавчий комітет Запорізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Запорізької міської ради.
В апеляційній скарзі зазначає, що станом на 19.03.2020 по м. Запоріжжя облік вільних земельних ділянок в існуючій забудові виконавчими органами Запорізької міської ради не вівся за відсутності матеріалів інвентаризації земель території міста, а також плану земельно-господарського устрою міста, який, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 № 79 «Про затвердження Порядку складання плану земельно-господарського устрою території населеного пункту» визначає межі земельних ділянок усіх форм власності та користування із зазначенням їх цільового призначення. Інвентаризація земельних ділянок, розташованих на території м. Запоріжжя, завершена не була, та, як наслідок, перелік вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під індивідуальну забудову, не було ні сформовано, ні затверджено рішенням Запорізької міської ради. Тобто, дана інформація дійсно не була відображена чи задокументована на будь-яких носіях та не утворена в процесі виконання відповідних повноважень суб`єктами владних повноважень.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених ст.311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, що 13.03.2020 позивач – ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Запорізької міської ради із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель та споруд.
За результатами розгляду запиту листом від 19.03.2020 № ІЗ-0130-П заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади повідомив позивача, що облік земельних ділянок в існуючій забудові виконавчими органами Запорізької міської ради не ведеться за відсутності матеріалів інвентаризації земель території міста, а також плану земельно-господарського устрою міста. Також в листі зазначено, що оскільки інформаційний обмін з державним земельним кадастром не здійснювався у зв`язку з різницею системи координат, надати облік вільних земельних ділянок не є можливим.
Одночасно позивачу запропоновано з метою якнайшвидшого вирішення даного питання визначиться з бажаним місцем розміщення об`єкту, цільовим призначенням земельної ділянки, параметрами та надати до відповідних виконавчих органів місцевого самоврядування запитувані матеріали.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Виходячи з наведених вище норм, публічна інформація має таки ознаки: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації. 
Інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; якщо створена не суб`єктом владних повноважень.
Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону№2939-VI).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Частиною 1 ст. 22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Означений перелік є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає.   
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про інформацію» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
В спірному випадку предметом запиту позивача є  інформація стосовно наявності на території м. Запоріжжя вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Як встановлено судом, відповідач не надав затребувану у запиті інформацію з огляду на її відсутність. 
З цього приводу суд першої інстанції зазначив, з чим погоджується апеляційний суд, що виконавчий комітет Запорізької міської ради згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, виконавчий комітет Запорізької міської ради також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.
Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.
До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.
Отже, в силу приписів вказаних Законів виконавчий комітет Запорізької міської ради в розумінні ст.13 Закону №2939-VI є розпорядником запитуваної позивачем інформації, підстави, передбачені ст.22 Закону №2939-VI для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації, у відповідача відсутні.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним та ефективним захистом прав та інтересів позивача є зобов`язання виконавчого комітету ЗМР надати позивачу повну та достовірну інформацію на запит від 13.03.2020 відповідно до вимог Закону №2939-VI.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та  обґрунтоване рішення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Запорізької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі № 280/2169/20 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко