Справа № 308/13779/16-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Куштана Б.П., 
за участі секретаря – Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя Придачук О.А.) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просили встановити позивачам постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі з вулиці Концівської села Розівка відносно частини земельної ділянки – подвір`я, що належить відповідачу на прав власності, кадастровий номер 2124887404:01:003:0017; зобов`язати відповідача надати позивачам доступ до всіх внутрішніх та зовнішніх комунікацій житлового будинку, та заборонити їм вчиняти перешкоди у такому їх користуванні. 
У серпні 2017 року представник позивачів подала заяву про забезпечення позову (а.с.147-150 т. 1), яку мотивувала тим, що газовий лічильник, а також частина газової мережі, належної позивачам, встановлені на території житлового будинку відповідача. Вказував, що жодного погодження на зняття лічильника, його перевірку, чи перенесення тощо, позивачі не надавали, лічильник демонтований без належної правової підстави невідомими особами. Відповідачем самовільно здійснено демонтаж частини належного позивачам газового обладнання – газової труби, що забезпечує будинок позивачів газопостачанням. 
За вказаними фактами позивачі звернулися до ПАТ «Закарпатгаз» для отримання роз`яснень, однак у відповідь отримали інформацію про те, що жодних дій щодо демонтажу належного позивачам лічильника газу та газового обладнання товариство не здійснювало. 
Вказували, що ПАТ «Закарпатгаз» було двічі здійснено обстеження газопроводу та експлуатації газового обладнання належного позивачам житлового будинку – 13.04.2017 та 12.06.2017. При здійсненні першого обстеження 13.04.2017 відповідачем було відмовлено працівникам ПАТ «Закарпатгаз» у доступі до об`єкта споживача, про що складено акт порушення. Після цього 12.06.2017 такий доступ до об`єкта відповідача працівникам ПАТ «Закарпатгаз» було надано та встановлено відсутність газового лічильника та газової мережі позивачів на території спільного користування домоволодіння ІНФОРМАЦІЯ_1 та АДРЕСА_1 . За вищевказаними фактами відкрито і кримінальне провадження. 
Зазначали, що у позивачів відсутній доступ до власного житлового будинку та відповідно зовнішніх та внутрішніх комунікацій будинку, що також було встановлено і ПАТ «Закарпатгаз» при здійсненні вищевказаних обстежень, позивачі не можуть перевірити стан інших комунікацій свого житлового будинку та їх наявності, здійснювати повноцінне обслуговування свого житлового будинку та земельної ділянки. 
Ні позивачі, ні ПАТ «Закарпатгаз» не можуть здійснити і комплекс заходів щодо відновлення газопостачання житлового будинку позивачів.
Просили суд вжити заходів забезпечення позову: 1) заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з пошкодження та знищення зовнішніх і внутрішньо будинкових комунікацій з водо- та газопостачання, належних позивачам (за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти інші дії щодо майна позивачів, які можуть призвести до його втрати чи зміни; 2) зобов`язати відповідача надати доступ позивачам до належного їм житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою:   АДРЕСА_1 , шляхом надання їм права проходу та проїзду спецтехнікою через подвір`я житлового будинку   АДРЕСА_2 ) зобов`язати відповідача надати доступ працівникам ПАТ «Закарпатгаз» до належного позивачам житлового будинку, в тому числі на територію спільного користування з обслуговування газових мереж – двір будинку АДРЕСА_1 – для здійснення комплексу заходів щодо відновлення газопостачання житлового будинку, належного позивачам.
30.08.2017 позивачами подано заяву про зміну предмету позову, в якій просять: 1) встановити позивачам постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі з вулиці Концівської села Розівка відносно частини земельної ділянки – подвір`я, що належить відповідачу на праві власності, кадастровий номер 2124887404:01:003:0017; 2) встановити позивачам постійний безоплатний земельний сервітут на право прокладання та обслуговування інженерних мереж (комунікацій з газопостачання, водопостачання та водовідведення відносно частини земельної ділянки – подвір`я, що належить відповідачу на праві власності, кадастровий номер 2124887404:01:003:0017 (а.с. 170 т.1). 
Заява про забезпечення позову була розглянута Ужгородським міськрайонним судом 24 квітня 2019 року. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.04.2019 вжито заходи забезпечення позову: - заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії з пошкодження та знищення зовнішніх і внутрішньо будинкових комунікацій з водо- та газопостачання, належних позивачам (за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти інші дії щодо майна позивачів, які можуть призвести до його втрати чи зміни; - зобов`язано відповідача надати доступ позивачам до належного їм житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання їм права проходу та проїзду спецтехнікою через подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 - для здійснення комплексу заходів щодо відновлення газопостачання житлового будинку, належного позивачам, зобов`язано відповідача надати доступ працівникам ПАТ «Закарпатгаз» до належного позивачам житлового будинку, в тому числі на територію спільного користування з обслуговування газових мереж – двір будинку АДРЕСА_1 – для здійснення комплексу заходів щодо відновлення газопостачання житлового будинку, належного позивачам.
На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви позивачів відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не вчиняв і не бажає вчиняти дій з пошкодження та знищення зовнішніх і внутрішньобудинкових комунікацій з водо- та газопостачання, належних позивачам; позивачами не надано доказів, які б давали обґрунтоване припущення для вжиття судом такого заходу; спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на будинок у АДРЕСА_1 – припинено, оскільки здійснено поділ цього будинку в натурі згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2007 про визнання мирової угоди; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили будинок у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 05.04.2016; жодної території спільного користування у сторін немає, а натомість ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0418 га для індивідуального житлового будівництва у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2124887404:01:003:0017. Зазначає,що позивачі не бажають розробляти технічну документацію та проводити мережі до свого будинку, а натомість хочуть користуватися мережами відповідача. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2007 у справі № 2п-5886/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна та припиненя спільної часткової власності – визнано між сторонами мирову. За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_3 . до якої входить житлова кімната № 1 – 19 кв.м., житлова кімната № 3 – 9,9 м.кв., веранда № 4 – 10,5 м.кв., частина коридора № 5 – 8 кв.м., підвал № 10 – 8,4 кв.м., половина підвала № 9 – 23,9 кв.м. і половина огороду, що прилягає до цієї частини будинку. За ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_3 до якої входить житлова кімната № 2 – 19, 3 кв.м., кухня № 6 – 14,4 кв.м., кладова № 7 – 5,2 кв.м., ванна № 8 – 5,5 кв.м., частина коридора №5 – 6 кв.м., половина підвала № 9 – 23,9 кв.м., і половина огороду, що прилягає до цієї частини будинку. Припинено спільну часткову власність між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 47-48 т. 1).
На підставі цієї ухвали суду від 05.02.2007 у справі № 2п-5886/07 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 , а також 11.12.2008 ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,0418 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2124887404:01:003:0017 (а.с. 49, 52,53 т. 1).
Аналогічно згідно вказаної ухвали суду від 05.02.2007 у справі № 2п-5886/07 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 , а також 11.12.2008 ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,0418 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2124887404:01:003:0016 (а.с. 128, 129 т. 1).
Таким чином, спільну часткову власність на будинок між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було припинено, утворено будинки № НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , та кожному з них надано власну земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва.
ОСОБА_4 продав належний йому будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку позивачам у справі по 1/2 частині кожному ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05.04.2016 (а.с. 13-14 т. 1).
Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , та, змінивши 30.08.2017 предмет позову, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять: 1) встановити позивачам постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі з вулиці Концівської села Розівка відносно частини земельної ділянки – подвір`я, що належить відповідачу на праві власності, кадастровий номер 2124887404:01:003:0017; 2) встановити позивачам постійний безоплатний земельний сервітут на право прокладання та обслуговування інженерних мереж (комунікацій з газопостачання, водопостачання та водовідведення відносно частини земельної ділянки – подвір`я, що належить відповідачу на праві власності, кадастровий номер 2124887404:01:003:0017 (а.с. 170 т.1). 
Згідно роз`яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).
Колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які просили вжити позивачі, не є співмірними із заявленими позовними вимогами. Заявники не навели достатнього обґрунтування та не довели тієї обставини, що невжиття обраних ними видів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо встановлення земельного сервітуту.
Сервітут – це право користування чужим майном, у даному спорі – чужою земельною ділянкою. 
Забезпеченням позову шляхом зобов`язання відповідача надати доступ позивачам до належного їм житлового будинку та земельної ділянки, шляхом надання їм права проходу та проїзду спецтехнікою через подвір`я відповідача та доступ працівникам ПАТ «Закарпатгаз» до належного позивачам житлового будинку, в тому числі на територію спільного користування з обслуговування газових мереж – двір будинку АДРЕСА_1 - фактично ухвалено рішення без розгляду справи по суті.
Відтак, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про забезпечення позову у обраний позивачами спосіб.
За таких обставин, оскаржувану ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24.04.2019, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, слід скасувати, та у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову – відмовити.
Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року – скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.

Головуюча:                                      

Судді: