ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 р.	Справа № 520/14311/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.
за участю представників сторін: позивача - Феленка С.О., відповідача - Лютянського М.Я.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.,  м. Харків, по справі № 520/14311/19
          за позовом       Підприємства об`єднання громадян "Мегаполіс" Громадської організації "Харківська обласна організація всеукраїнської організації "Союз осіб з інвалідністю України"  
          до       Головного управління Державної податкової служби у Харківській області               
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ

Підприємство об`єднання громадян "Мегаполіс" Громадської організації "Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України" (далі за текстом – позивач, ПОГ «Мегаполіс»), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №00001300502 від 22.11.19 з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 500625,00 грн (за податковим зобов`язанням на суму 400500,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 100125,00 грн).
- стягнути на користь Підприємства об`єднання громадян «Мегаполіс» Громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України» з Відповідача суму судового збору у розмірі 7509,38 грн (сім тисяч п`ятсот дев`ять грн 38 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
В обґрунтування позову зазначено, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на помилкових висновках контролюючого органу, викладених у акті перевірки №659/20-40-05-02-08/37762175 від 07.11.2019 про безоплатне постачання на користь позивача товарів від ТОВ «Компанія «Голден Граін», які спростовуються наданими позивачем належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують перенесення заборгованості перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» на ТОВ «Елвік Груп».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 520/14311/19 адміністративний позов Підприємства об`єднання громадян "Мегаполіс" Громадської організації "Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України" (61166, м. Харків, просп. Науки 36) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задоволено в повному обсязі. 
Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00001300502 від 22.11.2019 з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 500625,00 грн (за податковим повідомлення збільшено на суму 400500,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями на суму 100125.00 грн).
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області на користь Підприємства об`єднання громадян "Мегаполіс" Громадської організації "Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України" сплачений судовий збір у сумі 7509 (сім тисяч п`ятсот дев`ять) грн 38 коп. 
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, з викладенням у рішенні суду висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 520/14311/19, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивач та ТОВ «Компанія «ГОЛДЕН ГРАІН» мали взаємовідносини з придбання лому кольорових металів. Придбання лому металу підтверджується належним чином складеними первинними документами. Всього металу від ТОВ «Компанія «Голден Граін» в 2018 році на адресу позивача поставлено на суму 5400947,37 гривень (ПДВ не передбачено). Розрахунки за поставлений товар здійснювались через розрахунковий рахунок так і шляхом взаємозаліку. У бухгалтерському обліку позивача здійснено перенесення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» на TOB «ЕЛВІК ГРУП» на суму 2225000 гривень. Позивачем на перевірку не надані документи, на підставі яких у бухгалтерському обліку здійснена така проводка, у зв`язку з чим, на думку податкового органу, позивачем безпідставно проведено у бухгалтерському обліку погашення заборгованості перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» на суму 2225000 гривень. За таких обставин податковий орган дійшов висновку що товар на суму 2225000 грн позивач отримав від ТОВ «Компанія «Голден Граін» безоплатно, що й слугувало підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав та мотивів, викладених в скарзі, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити. 
Представник позивача в наданому до суду апеляційної інстанції письмовому відзиві та у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 520/14311/19. Наполягав, що операції по відступленню права вимоги за договором поставки №25/10 від 25.10.2017 підтверджені належними документами, а доводи податкового органу є безпідставними та необґрунтованими. 
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що з 18.10.2019 по 31.10.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача - Підприємства об`єднання громадян "Мегаполіс" Громадської організації "Харківська обласна організація всеукраїнської організації Союз осіб з інвалідністю України" за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.
За результати проведеної перевірки відповідачем був складений акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 07 листопада 2019 року №659/20-40-05-02-08/37762175, який було вручено позивачу 07 листопада 2019 р.
Відповідно до вказаного акту від 07 листопада 2019 року №659/20-40-05-02-08/3 7762175 відповідачем були встановлені наступні порушення позивачем податкового законодавства, а саме:  п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 400500 грн, у т.ч. за 2018 рік в сумі 400500 грн.; пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України № 2755-V1 від 02.12.2010, Наказу Міністерства Фінансів України №4 від 13.01.2015р. «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) надано з недостовірними даними - не включено до розрахунків за формою №1-ДФ за 4 квартал 2017 року та 1-3 квартали 2018 року доходи отримані фізичними особами підприємцями; за 3 квартал 2018р. про доходи отримані фізичними особами за оренду автомобілів .
На підставі висновків Акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №00001300502 від 22.11.19 з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 500625,00 грн (за податковим зобов`язанням - 400500,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 100125,00 грн).
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням – рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про його скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток, оскільки обставини щодо безоплатної передачі товару, на які посилався контролюючий орган, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Так, за висновком суду, товар, поставлений позивачеві ТОВ «Компанія «Голден Граін» на суму 2225000 грн не відповідає ознакам безоплатного товару, отже висновки податкового органу про заниження доходу на суму 2225000,00 грн є помилковим. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Так, фактичною підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення №00001300502 від 22.11.19 слугували висновки податкового органу, викладені в акті перевірки №659/20-40-05-02-08/37762175 від 07 листопада 2019 року, про безоплатне отримання позивачем товарів від ТОВ «Компанія «Голден Граін» на суму 2225000,00 грн.
Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Приписами підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК України 14.1.13. безоплатно надані товари, роботи, послуги:
а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;
б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;
в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до положень пункту 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.
Відповідно до п. 12 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.13 №73, первісною вартістю запасів, одержаних підприємством безоплатно, визнається їх справедлива вартість з урахуванням витрат, передбачених пунктом 9 цього Положення (стандарту).
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. 
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. 
Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій)
Згідно з п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. № 290, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:
дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);
чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);
інші операційні доходи;
фінансові доходи;
інші доходи. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів. До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо. До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі). До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Виходячи зі змісту Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 (далі по тексту – П(С) БО 1):
- доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників); 
- витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками). 
Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій). 
Відповідно до частини першої ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
За визначенням абзацу 11 ст.1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. 
Аналізуючи вказані приписи податкового законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність дослідження первинних документів позивача по господарським операціям позивача з ТОВ «Компанія «Голден Граін» щодо придбання товарів та договорів, укладених між ТОВ «Компанія «Голден Граін» та ТОВ «Елвік Груп» щодо переуступлення боргу ПОГ "МЕГАПОЛІС".
01.10.2017 між ТОВ «Компанія «Голден Граін» (Продавець) та ПОГ "МЕГАПОЛІС" ГО "ХОО ВО СОІУ (Покупець) було укладено договір поставки №01/10-17, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити товар, де ціна, кількість, якість й асортимент, зазначаються у видаткових накладних, що надаються Продавцем і є невід`ємною частиною цього Договору з моменту його підписання повноважними представниками Сторін.(т. 1 а.с. 43-44)
Проте, за вказаним договором поставки №01/10-17 від 01.10.17 господарські операції між сторонами даного договору не здійснювались, що не заперечувалося сторонами по справі та підтверджується первинними документами, долученими судом першої інстанції до матеріалів справи. Окрім цього, доказом того, що господарські відносини між вказаними сторонами мали місце лише в рамках договору поставки №25/10 від 25.10.17 є довідка ГУ ДФС у Харківській області про результати проведення зустрічної звірки №44/20-40-12-02-10/37762175 від 27.08.18 (т. 1 а.с.45-58).
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що всі господарські відносини щодо відвантаження товару (лому кольорового металу в асортименті) між ТОВ «Компанія «Голден Граін» (Продавець) та ПОГ "МЕГАПОЛІС" (Покупець) здійснювались на підставі договору поставки №25/10 від 25.10.17 (т. 1 а.с. 62-63), відповідно до умов якого Продавець, та ПОГ "МЕГАПОЛІС", зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти й оплатити товар, де ціна, кількість, якість й асортимент, зазначаються у видаткових накладних, що надаються Продавцем і є невід`ємною частиною цього Договору з моменту його підписання повноважними представниками Сторін. П. 4.1 Договору передбачено, що покупець здійснює оплату на протязі 60 календарних днів з моменту виставленого рахунку на товар.
На виконання умов вказаного Договору продавець на користь позивача поставив товар на загальну суму 12314518,78 грн (ПДВ не передбачено).
Факт поставки і отримання товару підтверджується видатковими накладними №1 від 27.10.17 на суму 1206567,19 грн, №26 від 01.11.17 на суму 1813934,40 грн, №4 від 01.11.17 на суму 957335,72 грн, №37 від 30.11.17 на суму 1080995,73 грн, №38 від 01.12.17 на суму 1854738,37 грн, №1 від 02.01.18 на суму 551171,38 грн, №2 від 03.01.18 на суму 1839788,80 грн, №8 від 15.01.18 на суму 869365,09 грн, №9 від 18.01.18 на суму 742864,50 грн, №9 від 02.02.18 на суму 788376,46 грн, №10 від 05.02.18 на суму 609381,14 грн.
Транспортування вказаного товару підтверджується наступними ТТН №Р1 від 27.10.17, №Р4 від 01.11.17, №Р37 від 30.11.17 №Р1 від 02.01.18, №Р2 від 03.01.18, №Р8 від 15.01.18, №Р9 від 18.01.18, №Р10 від 05.02.18.
Позивачем за поставку товару згідно даного Договору на користь ТОВ «Компанія «Голден Граін» було сплачено 4393500,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 13.11.17 по 14.11.17 (13.11.17 р. сплачено 174000,00 грн, 14.11.17 сплачено 261000,00 грн.) та платіжними дорученнями: №283 від 12.01.18 на суму 250000,00 грн, №284 від 12.01.18 на суму 54500,00 грн, №293 від 15.01.18, №298 від 16.01.18 на суму 261000,00 грн, №194 від 24.01.18 на суму 250000,00 грн, №193 від 24.01.18 на суму 250000,00 грн, №196 від 24.01.18 на суму 1200.00,00 грн, №195 від 24.01.18 на суму 250000,00 грн, №206 від 30.01.18 на суму 235000,00 грн, №205 від 30.01.18 на суму 200000,00 грн, №226 від 07.02.18 на суму 261000,00 грн, №235 від 16.02.18 на суму 261000,00 грн, №233 від 16.02.18 на суму 250000,00 грн, №240 від 22.02.18 на суму 185000,00 грн, №239 від 22.02.18 на суму 250000,00 грн, №243 від 28.02.18 на суму 185000,00 грн, №242 від 28.02.18 на суму 250000,00 грн, №255 від 02.03.18 на суму 261000,00 грн.
Копії вказаних первинних документів долучені до матеріалів справи (т. 1 а.с. 64-108). В акті перевірки податковим органом не висловлювалося жодних зауважень до вказаних документів.
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на 07.08.2018 позивач перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» за договором поставки №25/10 від 25.10.17 мав заборгованість в розмірі 7921018,78 грн (сім мільйонів дев`ятсот двадцять одна тисяча вісімнадцять грн 78 коп.), що підтверджується актом звірки, який підписаний обома сторонами даного Договору. (т. 1 а.с. 109)
Повідомленнями від 08.08.2018 №08/08 та від 07.08.2018 №07/08(т. 1 а.с. 112, 115) ТОВ «Компанія «Голден Граін» довело до відома ПОГ "МЕГАПОЛІС" про відступлення права вимоги на суму 7921018,78 грн за договором поставки №25/10 від 25.10.17 від ТОВ «Компанія «Голден Граін» до ТОВ «Елвік Груп» (заміна Кредитора у зобов`язанні).
Відповідно до п.п. 14.1.255 п. 14.1 ст. 14 ПК України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.
В свою чергу питання відступлення права вимоги врегульовано Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, боржник (в даному випадку позивач) не є стороною правочину з відступлення зобов`язання сплати боргу.
Також, колегією суддів встановлено, що податковим органом неодноразово надавалися роз`яснення щодо податкових наслідків для платника податку у випадку відступлення його боргових зобов`язань від первісного кредитора до іншого суб`єкта господарювання, зокрема:
Листом ДПА України від 05.03.2009 №6107/7/15-0217 роз`яснила, що операція з відступлення права вимоги боргу у боржника розглядається як заключна операція та не має для нього податкових наслідків. У боржника операції, пов`язані з виникненням зобов`язання перед кредитором (незалежно від того, відступлення це товарної, грошової чи грошової нетоварної вимоги), відображаються в аналітичному обліку за будь-яким рахунком, на якому ведеться облік заборгованості (наприклад, рахунки 63, 68).
Також листом ДФС України від 09.08.2016 N17189/6/99-99-15-03-02-15 роз`яснила те, що наслідками операції з заміни кредитора/заміни боржника у зобов`язанні є вибуття первинного кредитора/боржника із зобов`язання, вступ до зобов`язання нового кредитора/боржника та збереження у повному обсязі змісту зобов`язання при зміні суб`єктного його складу.
З вищенаведеного слідує, що відступлення права вимоги боргу у боржника розглядається як заключна операція та не має для нього податкових наслідків.
Заміна Кредитора була здійснена на підставі наступних договорів:
- Договір №08/08-18П від 08.08.18 про відступлення права вимоги (цесії) (т. 1 а.с. 110-111). 
- Договір №07/08-18П від 07.08.18 про відступлення права вимоги (цесії) (т. 1 а.с. 113-114).
Так, згідно договору №08/08-18П від 08.08.18, про відступлення права вимоги (цесії) ТОВ «Компанія «Голден Граін» (Цедент) відступає ТОВ «Елвік Груп» (Цесеонарій), а Цесеонарій набуває право вимоги до ПОГ "МЕГАПОЛІС" (Боржник) належне Цедентові, і стає Кредитором за зобов`язанням, що виникло між Цедентом і Боржником за поставлену продукцію за договором поставки №25/10 від 25.10.17.
Згідно з п.п. 2 цього договору відступлення права вимоги передбачено, що за цим Договором Цесеонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов`язку по оплаті за поставлену продукція за договором поставки 25/10 від 25.10.17.
До Цесеонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі 5696018,78 грн. (п`ять мільйонів шістсот дев`яносто шість тисяч вісімнадцять грн 78 коп.) та на умовах, що передбачені договором поставки №25/10 від 25.10.17.
Згідно листа №08/08 від 08.08.18 р. ТОВ «Компанія «Голден Граін» повідомило ПОГ "МЕГАПОЛІС" про відступлення права вимоги за договором поставки №25/10 від 25.10.17 на суму 5696018,78 грн. на користь ТОВ «Елвік Груп» та необхідності здійснення вказаної заборгованості саме на користь ТОВ «Елвік Груп».
За результатами отриманого від ТОВ «Компанія «Голден Граін» повідомлення про відступлення права вимоги, ПОГ "МЕГАПОЛІС" в бухгалтерському обліку було відображено вказану операцію на суму 5696018,78 грн.
Зі змісту акту перевірки колегією суддів встановлено, що податковим органом під час перевірки не було висловлено будь-яких зауважень з приводу відступлення ТОВ «Компанія «Голден Граін» на користь ТОВ «Елвік Груп» права вимоги від позивача суми бору у розмірі 5696018,78 грн. 
Згідно з договором №07/08-18П від 07.08.18 про відступлення права вимоги (цесії) ТОВ «Компанія «Голден Граін» (Цедент) відступає ТОВ «Елвік Груп» (Цесеонарій), а Цесеонарій набуває право вимоги до ПОГ "МЕГАПОЛІС" ГО "ХОО ВО СОТУ (Боржник) належне Цедентові, і стає Кредитором за зобов`язанням, що виникло між Цедентом і Боржником за поставлену продукцію за договором поставки №25/10 від 25.10.17.
Згідно п.п. 2 цього договору відступлення права вимоги передбачено, що за цим Договором Цесеонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов`язку по оплаті за поставлену продукція за договором поставки 25/10 від 25.10.17.
До Цесеонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі 2225000 грн (два мільйона двісті двадцять п`ять тисяч грн 00 коп.) та на умовах, що передбачені договором поставки №25/10 від 25.10.17.
Згідно з листом №07/08 від 07.08.18 ТОВ «Компанія «Голден Граін» повідомило ПОГ "МЕГАПОЛІС" про відступлення права вимоги за договором поставки №25/10 від 25.10.17 на суму 2225000,00 грн на користь ТОВ «Елвік Груп» та необхідності здійснення вказаної заборгованості саме на користь ТОВ «Елвік Груп».
Так, в бухгалтерському обліку ПОГ "МЕГАПОЛІС" було здійснено перенесення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» на кредиторську заборгованість ПОГ "МЕГАПОЛІС" перед ТОВ «Елвік Груп» на суму 2225000,00 грн, що також встановлено податковим органом в акті перевірки.
Отже, сума кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ «Компанія «Голден Граін» становила в загальному розмірі 7921018,78 грн, яка двома договорами №07/08-18П на суму 2225000,00 грн і договором №08/08-18П на суму 5696018,78 грн були відступлені на користь ТОВ «Елвік Груп», тобто весь об`єм кредиторської заборгованості позивача.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач по господарським операціям з ТОВ «Компанія «Голден Граін» отримав товар на платній основі, в тому числі на суму 2225000,00 грн, оскільки позивачем належним чином підтверджено переведення його боргу  у розмірі 2225000,00 грн з ТОВ «Компанія «Голден Граін» на користь ТОВ «Елвік Груп», через що висновки контролюючого органу про безоплатне отримання позивачем товарів на суму 2225000,00 грн спростовані зібрані по справі матеріалами, отже є необґрунтованим.
Суперечливою є позицію податкового органу прийняття, як належної за одних й тих саме обставин однієї частини кредиторської заборгованості у розмірі 5696018,78 грн, яка не ставиться під сумнів, і неприйняття іншої частини кредиторської заборгованості у розмірі 2225000,00 грн, при цьому, обидві частини суми заборгованості виникли за одним договором поставки №25/10 від 25.10.17, а отже кваліфікуючі умови є абсолютно ідентичними.
Колегія суддів зазначає, що подальші розрахунки між позивачем та ТОВ «Елвік Груп» не входять до предмету розгляду цієї справи, отже, колегія суддів не вважає за необхідне надавати їм оцінку.
Фактично єдиним доводом апеляційної скарги є посилання на ненадання до перевірки повідомлення щодо зміни кредитора та договору №07/08-18П про відступлення ТОВ «Компанія «Голден Граін» боргу позивача на суму 2225000,00 грн на користь ТОВ «Елвік Груп». 
Надаючи оцінку вказаному доводу, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до п.п. 20.1.46 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: під час проведення перевірки та розгляду результатів перевірки отримувати письмові пояснення від посадових (службових) осіб з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документальне підтвердження, у тому числі щодо здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації;
Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Отже, перевіряючий контролюючого органу має право звертатися, в то му числі в ході проведення перевірки, до суб`єкта перевірки з вимогою про надання необхідних документів, з метою встановлення фактичних обставин здійснення позивачем господарських операції в контексті дотримання податкового законодавства.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що Директором підприємства Кривулею О.Є. надані пояснення, що ПОГ «МЕГАПОЛІС» було в телефонному режимі повідомлено щодо зміни Кредитора по договору №25/10 від 25.10.17 на суму 2225000 грн. 
Доказів звернення податкового органу до платника податків з запитом для отримання документів, які необхідні для проведення перевірки, в порядку визначеному ПК України, відповідачем не надано.
При цьому колегія суддів зазначає, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).
Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавалися ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. 
Крім цього, вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі №560/391/19.
Отже, посилання відповідача в апеляційній скарзі на безпідставність врахування судом першої інстанції документів, які не були надані до перевірки є необґрунтованими.
З огляду на встановлені обставини у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу про заниження доходу позивачем на суму 2225000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач правомірність винесення податкового повідомлення-рішення №00001300502 від 22.11.19 про збільшення грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток належним чином не довів. 
За таких обставин, факти вказаних в акті перевірки від 07 листопада 2019 року №659/20-40-05-02-08/37762175 щодо встановлення порушень позивачем п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України в частині заниження доходу позивачем на суму 2225000,00 грн, слід вважати недоведеними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення №00001300502 від 22.11.19 таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач, приймаючи його, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 по справі № 520/14311/19  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  07.10.2020.