ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 823/1081/16
адміністративне провадження № К/9901/45674/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року (суддя Орленко В.І.)  та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року (головуючий суддя Мацедонська В.Е., судді: Лічевецький І.О., Мельничук В.П.)  у справі   №823/1081/16 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахмед Яр Уа» до Головного управління ДФС у Черкаській області про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахмед Яр Уа»  (надалі позивач, підприємство, товариство, платник податків) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (надалі - відповідач, податковий орган, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.05.2016 року №0000012206, яким підприємству донараховано мито на товари, що ввозяться суб`єктами господарської діяльності та застосовано штрафні санкції на загальну суму 64  491,04 грн. та №0000022206, яким товариству збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів та застосовано штрафні санкції на загальну суму 12  898,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі висновки акту перевірки про заниження ввізного мита та податку на додану вартість ґрунтуються на рішенні Чернівецької митниці ДФС про визначення коду товару від 04.06.2015 року №КТ-408000013-0006-2015, яке приймалося виключно відносно товару, ввезеного в Україну та розмитненого відповідно до митної декларації №408040001/2015/006855 від 04.06.2015 року. Предметом перевірки позивача стали митні декларації за попередні роки 2013 - 2014 роки, які відносяться до різних партій поставок обладнання, відтак немає підстав для ототожнення ситуації, яка розглядалася Чернівецькою митницею і предметом перевірки позивача. Посилається на те, що в описі мультикомпресорної системи конденсаторного типу, що міститься у графі 31 відповідних митних декларацій, згадки про конденсатори є нічим іншим як технічною помилкою. Митні декларації містять виключно помилки технічного змісту, насправді ввозилися мультикомпресорні системи із конденсаторами, а тому пільгова ставка ввізного мита обрана підприємством правильно. Зазначає, що мультикомпресорна система конденсаторного типу, яка розмитнювалась відповідно до вказаних декларацій, для того, щоб бути повністю функціональною та працювати відповідно до заявлених технічних параметрів, просто повинна мати конденсатор, без якого вона не буде належним чином працювати. Укомплектувати вказану систему іншим конденсатором іншого виробника неможливо.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 12.05.2016 року №0000012206 та №0000022206.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року і  прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.
В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Відповідач вказує на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку відповідача, полягають у неврахуванні судами, що технічна помилка призвела до неправомірного зменшення розміру митних платежів. Посилається на те, що декларантом не було надано відповідної техніко-технологічної документації в підтвердження наявності конденсатора  у складі мультикомпресорної системи.
Позивачем 08.06.2017 року подано до Верховного Суду заперечення на касаційну скаргу податкового органу, в яких позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін з підстав їх обґрунтованості та законності.
Верховний Суд, переглянувши рішення попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведено невиїзну документальну перевірку підприємства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за митними деклараціями від 24.05.2013 року    №902050000/2013/005055 (товар №4), від 07.11.2013 року №902050000/2013/011976 (товар №1), від 12.03.2014 року №902050000/2014/001844 (товар №4), від 11.08.2014 року №902050000/2014/007459 (товар №2), від 24.09.2014 року №902060000/2014/204905 (товар №1), за результатами якої складено акт від 21.04.2016 року №19/23-00-22-0606/35274221 (надалі - акт перевірки).
Актом перевірки встановлено порушення підприємством положень Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 року №2371-ІІІ  в частині застосування Основних правил інтерпретації 1 та 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями та положень; пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України  в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України - за митними деклараціями від 24.05.2013 року    №902050000/2013/005055 (товар №4), від 07.11.2013 року №902050000/2013/011976 (товар №1); положень Закону України «Про Митний тариф України від 19.09.2013 року №584-VІІ в частині застосування Основних правил інтерпретації 1 та 6, та ставок ввізного мита за відповідними товарними підкатегоріями та положень пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України  в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України - за митними деклараціями від 12.03.2014 року №902050000/2014/001844 (товар №4), від 11.08.2014 року №902050000/2014/007459 (товар №2), від 24.09.2014 року №902060000/2014/204905 (товар №1), що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита та податку на додану вартість, визначеного підприємством за вказаними митними деклараціями на загальну суму 61911,40 грн., в тому числі ввізне мито в сумі 51 592,83 грн. та податок на додану вартість у сумі 10 318,57 грн.
Підприємством до податкового органу були подані заперечення до акту перевірки, за результатами розгляду яких, податковий орган листом від 06.05.2016 року №9507/23-00-14-0616 залишив їх без задоволення.
На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.05.2016 року №0000012206, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» у розмірі 64 491,04 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі  51 592,83 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі  12 898,21 грн.; №0000022206, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 12 898,22 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 10318,57 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 579,65 грн.
За наслідками оскарження позивачем в адміністративному порядку спірних податкових повідомлень-рішень рішенням ДФС України від 28.07.2016 року №16257/6/99-99-11-03-03-25 податкові повідомлення-рішенні від 12.05.2016 року №0000012206 та №0000022206 залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення.
Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення контролюючого органу прийнято всупереч вимогам чинного законодавства та порушують права позивача, останній звернувся до суду з вказаним позовом.
Правовідносини у справі регулюються Митним кодексом України.
Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Частиною першою статті 345 Митного кодексу України визначено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України  органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Згідно з частиною 7 статті 345 Митного кодексу України  у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (покупець) та «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» (Республіка Туреччина) (продавець) було укладено зовнішньоекономічні контракти від 10.01.2013 року №001-041 та від 13.01.2014 року №001-042 з постачання товарів - холодильне обладнання в асортименті, кількості та вартості у відповідності до рахунків-фактур та додатками, що являються невід`ємними частинами цих договорів.
Протягом 2013-2014 років позивачем за вказаними контрактами завезено на митну територію України товар «Мультикомпресорні системи конденсаторного типу» виробництва компанії «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» за митними деклараціями від 24.05.2013 року №902050000/2013/005055 (товар №4), від 07.11.2013 року №902050000/2013/011976 (товар №1), від 12.03.2014 року №902050000/2014/001844 (товар №4), від 11.08.2014 року №902050000/2014/007459 (товар №2), від 24.09.2014 року №902060000/2014/204905 (товар №1).
Судами встановлено, що товар за вказаними митними деклараціями декларувався позивачем за кодом УКТ ЗЕД 8418 69 00 90 «Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря, товарної позиції 8415: - інше обладнання холодильне та морозильне; теплові насоси; - інші: інші» (ставка ввізного мита пільгова - 0 %, повна - 5 %).
Скаржник вважає, що підприємством  порушені норми митного законодавства з підстав встановлення розбіжностей щодо комплектації заявлених мультикомпресорних систем конденсаторного типу, а саме в графах 31 наведених вище митних декларацій відсутні відомості щодо наявності у комплекті заявлених систем конденсатору. При відсутності конденсатора, змонтованого на єдиній основі з іншими складовими, такі мультикомпресорні системи класифікуються у товарній позиції 8414 УКТ ЗЕД як компресори, що використовуються у холодильному обладнанні, а отже товар, задекларований за наведеними вище митними деклараціями слід класифікувати (за кодом товару згідно УКТ ЗЕД) в товарній підкатегорії 8414308190 «Насоси повітряні або вакуумні, повітряні або інші газові компресори та вентилятори; вентиляційні або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фільтром або без нього: компресори, які використовуються у холодильному обладнанні: потужністю понад 0,4 кВт: герметичні або напівгерметичні: інші» (ставка ввізного мита пільгова - 5%, повна - 5%) згідно УКТ ЗЕД.
За приписами частин 1-4 статті 69 Митного кодексу України  товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа затверджений  наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, згідно якого в графі 31 митної декларації «Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості» зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з  УКТЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 митної декларації для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).
В графі 33 митної декларації «Код товару», якщо не передбачено інше, то в першому підрозділі графи зазначаються перші 8 знаків коду товару згідно з УКТ ЗЕД. У другому підрозділі графи зазначаються дев`ятий та десятий знаки коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
При декларуванні складових комплектного об`єкта, щодо якого митним органом відповідно до встановленого порядку оформлено рішення про визначення коду комплектного об`єкта згідно з УКТ ЗЕД, зазначається код згідно з УКТ ЗЕД комплектного об`єкта.
Підпунктом 3.3 пункту 3 розділу І зазначеного Порядку встановлено, що графи A, C, D/J, E/J, F, G, I паперового примірника митної декларації та її електронної копії або електронної митної декларації заповнюються посадовими особами митних органів. Інші графи МД заповнюються декларантом.
Отже, графи 31 та 33 митної декларації заповнюється виключно декларантом. При всіх досліджених митних оформленнях визначення коду  УКТЗЕД  стосовно імпортованих товарів проводилось позивачем.
Законом України «Про Митний тариф України» встановлюється  Митний тариф України, який містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
У відповідності з рекомендаціями Комітету по Гармонізованій системі опису та кодування товарів (ГС) Ради митного співробітництва (Всесвітня Митна Організація) перші чотири правила Основних правил інтерпретації класифікації товарів застосовуються виключно послідовно.
Згідно з Правилом 1, для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп. При цьому враховуються характеристики товару, які є визначальними для класифікації.
Відповідно до Правил 3 (а) перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з найменуваннями товарних позицій, що дають більш загальний опис.
Згідно з Правилом 6, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях та товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, що їх стосуються, за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.
На момент митного оформлення імпорту товарів за митними деклараціями від 24.05.2013 року №902050000/2013/005055 (товар №4) та від 07.11.2013 року №902050000/2013/011976 (товар №1) діяли Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені  наказом Державної митної служби України від 30.12.2010 року №1561.
На момент митного оформлення імпорту товарів за митними деклараціями від 12.03.2014 року №902050000/2014/001844 (товар №4), від 11.08.2014 року №902050000/2014/007459 (товар №2), від 24.09.2014 року №902060000/2014/204905 (товар №1) діяли Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року №15.
Згідно з пунктом 2 (а) Примітки до розділу XVI УКТ ЗЕД частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 та 8548), у всіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.
Відповідно до УКТ ЗЕД холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415, класифікуються у товарній позиції 8418.
Пунктом (І) Пояснень до товарної позиції 8418 УКТ ЗЕД холодильники та холодильні установки цієї товарної позиції є переважно машинами або складаннями агрегатів, здатними в режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0° C і нижче) на активному охолоджувальному елементі за допомогою абсорбції прихованої теплоти випарювання скраплених газів (наприклад, аміак, галогеновані вуглеводні), летких рідин або у випадку деяких суднових холодильників - води.
Згідно з пунктом (В) Пояснень до товарної позиції 8418 УКТ ЗЕД, до цієї товарної позиції включаються блоки (вузли), що складаються з компресора (з двигуном чи без нього) та конденсатора, змонтованих на єдиній основі, укомплектовані випарником чи ні, або автономні абсорбційні блоки. (Ці вузли зазвичай встановлюють у побутові холодильники та інші холодильні шафи). Деякі установки компресійного типу, відомі як «пристрої охолодження рідини», які складаються із зібраних на загальній підставі компресора і теплообмінника, що містить випарник і трубопровід з охолоджуваною рідиною (ці установки можуть містити конденсатор чи ні).
Частини товарів цієї товарної позиції (побутових чи промислових) також включаються до цієї товарної позиції, наприклад, конденсатори, абсорбери, випарники, генератори, шафи, прилавки та інше обладнання, не обладнані повним холодильним блоком або випарником, але безумовно призначені для встановлення такого обладнання.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом компанії  «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» від 11.03.2014 року №1 повідомлено, що мультикомпресорні системи конденсаторного типу, що виробляються компанією «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.», у тому числі й ті, що були продані позивачу за контрактами від 10.01.2013 року №001-041 та від 13.01.2014 року №001-042, являють собою спеціальне холодильне обладнання у вигляді єдиного агрегату (блоку), що містить змонтовані в одному (загальному) корпусі низку компресорів (у відповідності із замовленням), конденсатор, систему трубопроводів, трубопровідну запірну арматуру, фільтри, манометри, пульт керування. Призначені мультикомпресорні системи конденсаторного типу для живлення холодагентом одразу кількох одиниць холодильного обладнання, що містить тільки випарник.
Судами також встановлено, що відповідно до технічних паспортів: середньотемпературні компресорні централі 1 х Bitzer 6GE - 40Y, 2 x Bitzer 4GE - 30Y комплектуються конденсатором АНС 190 S 3 91; середньотемпературні компресорні централі 3 х Bitzer 4НE - 25Y комплектуються конденсатором АНС 160 S 3 81; низькотемпературні компресорні централі 3 х Bitzer 4НE - 18Y комплектуються конденсатором АНС 80 S 3 61.
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що в матеріалах справи наявний сертифікат відповідності №UA1.034.0017927-14 на продукцію «Обладнання технологічне для підприємств торгівлі - холодильні вітрини, мультикомпресорні системи (згідно додатку 1 стор. 4 позиції), код УКТ ЗЕД 8418; виробник продукції: «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.»; сертифікат видано позивачу, термін дії з 27 березня 2014 року по 25 березня 2015 року. В додатку до сертифікату відповідності зазначено: мультикомпресорна система - 3 шт.
Судом встановлено, що підставою для проведення документальної невиїзної перевірки позивача стало надходження до податкового органу інформації стосовно прийнятого Чернівецькою митницею ДФС рішення про визначення коду товару від 04.06.2015 року №КТ-408000013-0006-2015 (лист Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 05.11.2015 року №5332/7/24-13-22-05-10 та лист Чернівецької митниці ДФС від 09.12.2015 року №9433/24-70-25-04-1701), згідно з яким ввезений позивачем на митну територію України з Туреччини за зовнішньоекономічним контрактом від 13.01.2014 року №001-042 з компанією «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» (Республіка Туреччина) товар «мультикомпресорні системи конденсаторного типу», виробництва фірми «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» (Республіка Туреччина), змінено з коду  УКТЗЕД  8418 69 00 90 на код 8414 30 81 90.
Судами також встановлено, що відповідно до листа компанії з січня 2015 року поставки мультикомпресорних станцій почали здійснюватися без повітряних конденсаторів, з огляду на зміни на виробництві.
Отже, до січня 2015 року мультикомпресорні станції конденсаторного типу поставлялись «Ahmet Yar IC VE DIS TIC.LTD.STI.» з обов`язковим укомплектуванням конденсатором.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час митного оформлення товару «мультикомпресорні системи конденсаторного типу» у митного органу, приймаючи митні декларації при здійсненні митного оформлення товарів за зазначеними митними деклараціями були відсутні будь-які зауваження щодо класифікації імпортованих товарів за УКТ ЗЕД, самостійна класифікація товару здійснена не була, жодних рішень щодо визначення коду товару не приймалось.
Судами також встановлено, що позивачем в графі 31 митних декларацій помилково не було зазначено найменування «конденсатор». Таку помилку позивач намагався усунути, подавши до Черкаської митниці ДФС листом від 07.06.2016 року №1 заяви про зміни до митних декларацій.
Проте, листом Черкаської митниці ДФС від 01.07.2016 року №755/10/26-70-18-43 позивача повідомлено, що внесення змін до митних декларацій забороняється у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих товарів до закінчення провадження у відповідних справах.
Враховуючи, що судами попередніх інстанцій встановлено укомплектування мультикомпресорних станцій конденсаторами, Верховний Суд погоджується з висновками судів, що відсутність в графі 31 вантажних митних декларацій «опис товару» вказівки на наявність у складі товару «мультикомпресорні системи конденсаторного типу» конденсатору, не свідчить про те, що останній був відсутній у складі такої системи під час митного оформлення товарів за наведеними митними деклараціями.
Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів, що позивач під час митного оформлення товарів згідно вказаних митних декларацій правильно визначив код товару згідно УКТ ЗЕД.
Скаржник доводами касаційної скарги не довів суду правомірність та обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень та відсутність підстав для його скасування. 
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення, судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.
Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини, що підтверджуються доказами, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.
Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене,    суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції  виконано     всі     вимоги     процесуального     законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення    для    справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року  у справі   №823/1081/16 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник