УХВАЛА
 
09 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 686/28124/19
провадження № 61-15457ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прима-52», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності незаконною, визнання незаконним та скасування акта,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня             2020 року відмовлено у задоволені клопотання представника ОСББ «Прима-52»          Черняк Р. І. про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання бездіяльності незаконною.
Клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування акта про залиття від 30 червня 2016 року задоволено.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Прима-52», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в частині вимог про визнання незаконним та скасування акту про залиття від 30 червня 2016 року закрито.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня          2020 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСББ «Прима-52», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності незаконною.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн скасовано.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року залишено без змін.
20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня           2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення.
В касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. 
Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 18 вересня 2020 року, тому строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень не пропущено.
Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки заявник подав касаційну скаргу 20 жовтня 2020 року, однак, враховуючи отримання постанов апеляційного суду 18 вересня 2020 року, строк на касаційне оскарження постанов Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, з урахуванням вихідних днів, припадав на 19 жовтня 2020 року. Крім того, заявник не надав доказів того, що копії постанов апеляційного суду ним отримано                    18 вересня 2020 року.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Таким чином, заявнику необхіднонавести обґрунтовані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.
Крім того, пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, якою залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року, та скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, якою ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року в частині витрат на правничу допомоги скасовано, а в іншій частині залишено без змін. Однак, заявник не просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року в незміненій частині.
З огляду на викладене заявнику слід уточнити свої вимоги у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.
Також, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Для касаційних скарг, поданих після 08 лютого 2020 року, законодавцем встановлений новий порядок подання та підстави звернення особи з касаційною скаргою до суду.
Право на касаційне оскарження та підстави касаційного оскарження судових рішень визначені положеннями статті 389 ЦПК України.
Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом до розгляду (стаття 392 ЦПК України). Положеннями цієї статті передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути зазначені підстави касаційного оскарження.
У даній справі заявник оскаржує в касаційному порядку судові рішення суду апеляційної інстанції, право на касаційне оскарження яких передбачене пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)     якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)     якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)     якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Скаржник узагальнено посилається на те, в чому на його думку полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми права у даних відносинах, однак, незважаючи на імперативну вказівку пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, чітко не зазначає конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).
Суд касаційної інстанції звертає увагу на положення статті 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Верховний Суд роз`яснює скаржнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
За правилами частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.
Виконання вищенаведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі. 
Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування. 
Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах, тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У порушення вимог зазначеної норми закону заявником не сплачено судовий збір.
У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Позов, пред`явлений у 2019 році, містить одну вимогу немайнового характеру (про визнання бездіяльності відповідача незаконною).
У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.
Враховуючи положення наведених норм закону, за подання касаційної скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, якою було переглянуто рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                  від 17 січня 2020 року, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн                            (1 921,00 Х 0,4 Х 200 %).
За подання касаційної скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду                          від 10 вересня 2020 року, якою було переглянуто ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року, заявнику, який є фізичною особою, необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено в розмірі            2 102,00 грн. 
Враховуючи викладене, розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику становить 420,40 грн.
Загалом заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 957,20 грн (1 536,80 грн + 420,40 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207. 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги. 
За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              А. А. Калараш