ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10065/19                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 грудня 2020 року                                                                                             м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                    Кобаль М.І., Костюк Л.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Гурт Ре Дизайн» до  Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 березня 2019 року № 0187481206,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Гурт Ре Дизайн» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04 березня 2019 року №0187481206, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в межах граничних строків реєстрації податкових накладних, визначених  Податковим кодексом України, товариством  здійснено дії щодо реєстрації податкової накладної від 28 грудня 2019 року, однак за незалежних від нього обставин квитанції про реєстрацію останньої протягом операційного дня ним не отримано, а тому, з огляду на відсутність його вини в порушенні граничних строків реєстрації податкової накладної, прийняте контролюючи органом податкове повідомлення-рішення є протиправним.  
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року  адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04 березня 2019 року №0187481206, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.
Не погоджуючись з рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що за результатами проведеної камеральної перевірки ПП «Гурт Ре Дизайн» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування по податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складено Акт від 12 лютого 2019 року №1402/26-15-12-06/32914314, у якому викладено обставини порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за 2017-2018 роки в ЄРПН. Надалі винесено податкове повідомлення-рішення від 04 березня 2019 року на суму 116  570,86 грн.
Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено з дотриманням вимог чинного законодавства, при цьому підтверджується, що підтвердженням обставин прийняття податкової накладної є квитанція в електронному вигляді, яка надсилається протягом операційного днясуб`єкту подання полаткової накладної. Водночас, чи направлялася зазначена квитанція у даному випадку ПП «Гурт Ре Дизайн» в апеляційній скарзі не зазначено, відповідних доказів не надано.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі №640/10065/19, встановлено строк до 02 грудня  2020 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 10 листопада 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 02 грудня 2020 року.
Від ПП «Гурт Ре Дизайн» відзиву не надходило, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.  
Відповідачем в апеляційній скарзі заявлено клопотання про заміну відповідача Головного управління ДФС у м. Києві на належного - Головне управління ДПС у м. Києві, розглянувши яке колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних оганів Державної податкової служби» реорганізовано Головне управління ДФС у м. Києві шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р оголошено про початок роботи Державної податкової служби України.
Отже, правонаступником ГУ ДФС у м. Києві є ГУ ДПС у м. Києві, яке є належним відповідачем у даній справі, тому колегія суддів вважає за необхідне продовжувати розгляд апеляційної скарги з належною назвою відповідача - ГУ ДПС у м. Києві. 
Відповідно до  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
          Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту  76.3  статті  76 Податкового кодексу України  Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних    Приватного підприємства «Гурт Ре Дизайн», за наслідком якої складено акт від 12.02.2019 року №1402/26-15-12-06/32914314.
Згідно висновків акту перевірки ПП «Гурт Ре Дизайн» порушено граничні строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017 - 2018    року в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, а саме податкової накладної №19 від 28.12.2018 року - дата реєстрації 16.01.2019 рік 10:47, кількість днів затримки - 1, сума штрафу 10%.
Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 27.02.2019 року №36047/10/26-15-12-06-04 контролюючий орган повідомив про залишення висновків акту перевірки від 12.02.2019 року №1402/26-15-12-06/32914314 без змін.
Надалі, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2019 року №0187481206, яким до ПП «Гурт Ре Дизайн» застосовано штрафні санкції у розмірі 116    570,86 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 10.05.2019 року №21434/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 04.03.2019 року №0187481206 без змін.
Такі обставини зумовили звернення позивача до адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 14 вересня 2020 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною другою  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог частини першої  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частинами першою та другою  статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами  статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює  Податковий кодекс України  (далі -  ПК України).
Підпунктом  16.1.2  пункту  16.1  статті  16 ПК України  визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Згідно із пунктом  201.1  статті  201 ПК України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом  201.10  статті  201 ПК України  визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані    податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених    пунктом 201.1    цієї статті та/або    пунктом 192.1    статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до    пункту 201.16    цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації    податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація    податкових накладних    та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для    податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для    податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до    податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 1201.1  статті  1201.1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого    статтею 201    цього Кодексу, для реєстрації    податкової накладної    та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог    статей  192    та    201    цього  Кодексу  покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких    податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких    податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких    податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких    податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких    податкових накладних/розрахунку.
Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що платник податків зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з  Податковим кодексом України.
Разом з тим, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації    податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як встановлено судом першої інстанції і зазначене підтверджується матеріалами справи, граничним строком реєстрації податкової накладної від 28 грудня 2018 року є 15 січня 2019 року.
Податкову накладну №19 від 28 грудня 2018 року скеровано ПП «Гурт Ре Дизайн» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних саме 15 січня 2019 року, однак квитанції протягом операційного дня ним не отримано.
На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до матеріалів справи роздруківку з програми Арт-Звіт та роздруківку параметрів звіту.
З наданих ПП «Гурт Ре Дизайн» доказів вбачається, що податкова накладна від 28 грудня 2018 року №19 скерована для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2019 року о 17:04:41 год.
Згідно із пунктом 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податковий накладних, який затверджений  Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246  операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкова накладна №19 від 28 грудня 2018 року відправлена позивачем для реєстрації в межах операційного дня.
В той же час, матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження здійснення відповідачем дій в межах операційного дня шляхом надіслання позивачу квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації    податкових накладних/розрахунків коригування. Жодних пояснень щодо вказаних обставин у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі не наведено, з урахуванням чого та приймаючи до уваги положення пункту  201.10  статті  201 ПК України,  податкова накладна №19 від 28 грудня 2018 року вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 15 січня 2019 року.
Відповідно до пункту  109.1  статті  109 ПК України    податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вищенаведені приписи дають підстави для висновку про те, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.
Для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі №826/1700/18.
Водночас, Європейським судом з прав людини у рішенні від 23.07.2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.
Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.
Передбачені статтею  1201  ПК України  штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.
Тобто, застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкових накладних, передбачених статтею  1201  ПК України  можливе лише за наявності його вини.
Колегія суддів вважає, що позивачем вчинено усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації відповідних податкових накладних.
За підсумком наведеного, приймаючи до уваги те, що затримка реєстрації податкової накладної №19 від 28 грудня 2018 року у Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, підстави для застосування контролюючим органом штрафних санкцій визначених у спірному рішення є безпідставним.
Даний правовий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 20.03.2018 року у справі №819/777/17, від 30.01.2018 року у справі №815/2745/17.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                  
Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.              
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року у справі №640/10065/19 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                       М.І. Кобаль

                                                                                                          Л.О. Костюк