ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2020 р.           Справа№ 920/821/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача:          не з`явився            
від відповідача:          Крищук Б.В.
від прокуратури:  не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Сумської місцевої прокуратури
на ухвалу господарського суду Сумської області від 23.09.2020 (повний текст підписано  28.09.2020)
у справі № 920/821/18 (суддя Резніченко О.Ю.)
за позовом  Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Державної екологічної інспекції у Сумській області 
до  Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
про стягнення 2   802 056 грн 48 коп

                                                   ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2018 року заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Сумської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до  Дочірнього підприємства Сумський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 2 802 056 грн 48 коп. збитків.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор послався на те, що збитки відповідачем завдано державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Ухвалою суду від 22.10.2018 було відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.01.2019 було зупинено провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи № 826/3820/18.

Ухвалою суду від 05.11.2019 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі. 

Ухвалою суду від 20.01.2020 було знову зупинено провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18 у подібних правовідносинах. 

Ухвалою суду від 11.08.2020 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
   
Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі у справі № 920/821/18 позовну заяву заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Державної екологічної інспекції у Сумській області до - Дочірнього підприємства Сумський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України  про стягнення 2802056 грн 48 коп. - залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалу суду мотивовано  тим що, прокурором не доведено законних підстав для представництва інтересів держави у правовідносинах, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності. На думку суду, саме лише посилання в позовній заяві на те, що спірні правовідносини суттєво порушують інтереси держави, недостатньо для звернення до суду з даним позовом, оскільки створення загрози ще не є порушенням. Крім того, саме звернення до суду з даним позовом ще не є підтвердженням того, що саме відповідачем та у відповідному обсязі порушені права позивача та інтереси держави, оскільки зазначені факти підлягають доведенню на загальних підставах і можуть бути спростовані відповідачем.

Позиції інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та змінити мотивувальну частину оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, виконуюча обов`язки керівника Сумської місцевої прокуратури звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі № 920/821/18, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 3, 11, 53, 174 ГПК України  справу направити для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Зокрема, скаржник посилається на те, що: поданими прокуратурою доказами підтверджується тривала бездіяльність Державної екологічної інспекції у Сумській області та наявність підстав для застосування прокурором представницьких повноважень; неможливість сплати компетентним органом судового збору не є підставою звернення до суду органів прокуратури в інтересах держави.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги та явка представників сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 справу №920/821/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М.,      Владимиренко С.В. 

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4203/20 від 03.11.2020 у справі № 920/821/18 призначено повторний автоматизований розподіл.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від      03.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. на лікарняному, справу № 920/821/18 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -      Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 прийнято до свого провадження      апеляційну скаргу    виконуючої обов`язки керівника Сумської місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/821/18. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.12.2020.

У судове засідання 02.12.2020 з`явився представник відповідача, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та змінити мотивувальну частину оскарженої ухвали, з урахуванням його відзиву на апеляційну скаргу.

У судове засідання 02.12.2020 представники інших учасників справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

          У судовому засіданні 02.12.2020  відхилено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка надійшла до суду поштою 01.12.2020, оскільки заявником не дотримані вимоги ст. 197 ГПК України. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. 

Стаття 53 ГПК України   встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої   статті 53 ГПК України   прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у   статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою   статті 23 Закону України «Про прокуратуру»   передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого   статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.      

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що   Конституцією України   встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

При зверненні з позовом у даній справі прокурор зазначив, що встановивши підстави для стягнення з відповідача збитків, завданих державі внаслідок наднормових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, Державна екологічна інспекція надіслала листи до органів прокуратури з метою вжиття ними представницьких повноважень на захист державних інтересів, у зв`язку  із  відсутністю у позивача коштів для сплати судового збору. 

При цьому прокуратурою встановлено, що позивач протягом тривалого часу самостійно не вживав заходів цивільно-правового характеру та звернення до суду з відповідними позовами.

В постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 колегія суддів Касаційного господарського суду зробила висновок, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Суд апеляційної інстанції також зважає на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18, у якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що   незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи   державного органу   про неможливість самостійно звернутись до суду через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів  держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Отже, з врахуванням викладеного, зазначені прокурором в позовній заяві обставини свідчать про бездіяльність Державної екологічної інспекції, а відтак, про наявність підстав для застосування прокурором представницьких повноважень з метою здійснення захисту інтересів держави.

За таких обставин висновок  місцевого господарського суду про не доведення прокурором законних підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах є помилковим.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України    підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням зазначеного вище ухвала господарського суду Сумської області від 23.09.2020 підлягає скасуванню, як така, що винесена при неправильному застосуванні норм процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 63, п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». 

Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74,   129,   269,   275,   280, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сумської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 23.09.2020 у справі №920/821/18 скасувати. 

Матеріали справи № 920/821/18 направити для продовження розгляду до господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

          Повний текст постанови складено -  07.12.2020.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                О.О. Євсіков