УХВАЛА

28 грудня 2020 року  
Київ
справа №361/5784/18
адміністративне провадження №К/9901/30660/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Требухівської сільської ради Броварського району Київської області
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року
у справі №361/5784/18 
за позовом ОСОБА_1  
до Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, 
про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Требухівської сільської ради Броварського району Київської області в якому, з урахуванням заяви про збільшення (уточнення) розміру позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення 31 сесії Требухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10 серпня 2018 року №269 Про висловлення недовіри директору комунального підприємства Сервіс Требухівської сільської ради ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Требухівської сільської ради Броварського району Київської області від 15 серпня 2018 року №46 Про звільнення директора комунального підприємства Требухівської сільської ради Сервіс;
- поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства Сервіс Требухівської сільської ради Броварського району Київської області;
- стягнути з Требухівської сільської ради Броварського району Київської області на користь позивачки заробітну плату (середню заробітну плату) за час вимушеного прогулу в розмірі 300188,60 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, позовні вимоги задоволено.
16 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Требухівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №361/5784/18.
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати скаржником судового збору.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 0102931565521) копія ухвали суду від 25 листопада 2020 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 04 грудня 2020 року.
14 грудня 2020 року до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2020 року та платіжне доручення №224 від 07 грудня 2020 року про сплату судового збору.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №361/5784/18 у спрощеному позовному провадженні.
Як слідує із змісту оскаржуваних судових рішень, предметом спору є визнання протиправними та скасування рішення 31 сесії Требухівської сільської ради Броварського району Київської області від 10 серпня 2018 року №269 «Про висловлення недовіри директору комунального підприємства Сервіс Требухівської сільської ради ОСОБА_1 », розпорядження сільського голови Требухівської сільської ради Броварського району Київської області від 15 серпня 2018 року №46 «Про звільнення директора комунального підприємства Требухівської сільської ради «Сервіс» та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Сервіс» Требухівської сільської ради Броварського району Київської області.
Задовольняючи позовні вимоги,    суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції,  виходив з того, що наявність однієї догани не є підтвердженням систематичності невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку в розумінні пункту 3 частини першої   статті 40 Кодексу законів про працю України.
Судами попередніх інстанцій зазначено, що рішення сільської ради не є заходом дисциплінарного стягнення в розумінні вимог чинного законодавства України, а звільняючи позивача з посади, відповідач не вказує які саме обов`язки із наведених в контракті ОСОБА_1 не виконував систематично без поважних причин.
В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на вимоги статей 2, 3, 19 КАС України, положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу законів про працю України, зазначає, що діяльність керівника комунального підприємства не є публічною службою у розумінні КАС України та спір, що виник із цих трудових відносин, не пов`язаний із проходженням позивачем публічної служби, тому дана справа має розглядатися судами в порядку цивільного судочинства, а не за правилами КАС України.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Крім цього, в обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (щодо трудового законодавства), зокрема стосовно наявності або відсутності відповідальності у керівника комунальних підприємств за невиконання ним своїх обов`язків, передбаченими відповідними статутними положеннями та Правилами благоустрою певної території.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин, вказаних скаржником в касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги.
Також, у касаційній скарзі, як на підставу до відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник наводить пункт 1 частини четвертої  статті 328 КАС України  та зазначає, що суди не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №802/3892/14-а та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 листопада 2007 року у справі К-1854/07.
Водночас, Суд звертає увагу скаржника на те, що у пункті 1 частині четвертій  статті 328 КАС України  мова йде лише щодо постанов Верховного Суду, отже обґрунтування підставою для касаційного оскарження судових рішень постановами чи ухвалами Вищого адміністративного суду України чи Верховного Суду України, не передбачено чинними нормами  КАС України, у зв`язку з чим Суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Також, у касаційній скарзі відповідачем порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що в повному обсязі оскаржуване рішення  суду апеляційної інстанції складено 05 жовтня 2020 року, копія постанови отримана скаржником 13 жовтня 2020 року, а касаційну скаргу було направлено до Верховного Суду 12 листопада 2020 року.
Відповідно до вимог частини другої  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.    
Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами.
За наведених обставин суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями    328, 329, 330,  334 КАС України    в редакції    Закону № 2147-VІІІ, Суд -
УХВАЛИВ:
1.  Клопотання  Требухівської сільської ради Броварського району Київської області   про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2.  Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою Требухівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №361/5784/18. 
4.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №361/5784/18.
6.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду