ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 260/832/20 пров. № А/857/10992/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Копанишин Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Золотарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року, головуючий суддя – Гаврилко С.Є., ухвалене у м. Ужгород, повний текст якого складено 05.08.2020 року, у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Золотарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа - Відділ освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-
                                                    В С Т А Н О В И В:
В квітні 2020 року позивач – Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області звернулося в суд з позовом до Золотарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа - Відділ освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якому просило застосувати до відповідача засоби реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення школи, розташованої за адресою: 90441, Закарпатська область, Хустський район, село Золотарьово, вулиця Центральна, будинок 68, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що за наслідками планової перевірки Золотарівської загальноосвітньої школи І-III ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області складений акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 24 грудня 2019 року за № 289, яким зафіксовані порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі по тексту - ППБУ), Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту", затверджених наказом Мінрегіону України від 13 листопада 2014 року № 312.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено; застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Золотарівської загальноосвітньої школи І-III ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (Золотарівська ЗОНІ І-ІП ступенів) (90441, Закарпатська область, Хустський район, село Золотарьово, вулиця Центральна, будинок 68, код ЄДРПОУ 25448210) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Золотарівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач вживає усіх залежних від нього заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень, попередження, зупинення та припинення можливих надзвичайних ситуацій.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу Управління ДСНС України у Закарпатській області від 11 грудня 2019 року №353 та посвідчення на проведення перевірки від 11 грудня 2019 року №95 у період з 23 грудня 2019 року по 24 грудня 2019 року працівниками Управління ДСНС України у Закарпатській області здійснено позапланову перевірку територій, приміщень, будівель та споруд Золотарівської загальноосвітньої школи І-III ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, розташованої за адресою: 90441, Закарпатська область, Хустський район, село Золотарьово, вулиця Центральна, будинок 68, з метою додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту (а.с. 18-21).
За наслідками вказаної позапланової перевірки складений акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 24 грудня 2019 за №289, яким зафіксовані порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту" затверджених наказом Мінрегіону України від 13 листопада 2014 року  № 312 (а.с. 8-17), а саме:
пункт 1. Не розроблено інструкції про заходи пожежної безпеки (Розділ II пункт 4 ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 2. Не розроблено та не вивішено план евакуації людей на випадок пожежі (Розділ II, пункт 5 ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 3. Евакуаційні шляхи і виходи не утримуються вільними (Розділ II, пункт 3 ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 4. Не відкоригований план евакуації що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей ( Розділ II, пункт 5.1 ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 5. На території об`єкта не укомплектовані пожежні щити. До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. (пункт 3.11 розділу V ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 6. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил електропроводів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, а виконано методом "скрутки" (Розділ IV пункт 1.6 ППБУ, наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 р.);
пункт 7. Не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (пункт 1.20, розділу IV ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 8. Приміщення недозабезпечено сертифікованими первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності (Пункт 3.6. розділу V ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);
пункт 9. Вогнегасники не встановлені у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі. При цьому необхідно забезпечити їх захист від потрапляння прямих сонячних променів та дії опалювальних та нагрівальних приладів (пункт 3.15. розділу V ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);
пункт 10. Переносні вогнегасники не розміщуються шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатньої для її повного відчинення (абзац 3 пункту 3.10, глави 3 розділу V ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 11. Приміщення не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією (пункт 1.2 розділу V ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 12. Дерев`яні конструкції горища не оброблено вогнетривким розчином. (пункт 2.5 розділу III ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);
пункт 13. Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (пункти 10 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);
пункт 14. Працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не пройшли інструктажі з питань пожежної безпеки (далі - протипожежні інструктажі) (Пункти 15 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);
пункт 15. Відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту (пункт 13 Постанова КМУ від 26 червня 2013 року № 444);
пункт 16. Працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено (стаття 20 частини 1 пункт 2КЦЗУ).
Примірник вказаного акту отримано директором Золотарівської загальноосвітньої школи І-ПІ ступенів Довганич В., про що свідчить підпис у вказаному акті перевірки (а.с. 17). Зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу зі сторони керівника не надходили.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідачем усунуті порушення вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксовані у акті перевірки.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Статтею 1 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
          Частинами 1, 2 ст. 7 Закону визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. 
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. 
Частиною 7 ст. 7 Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулюються Кодексом цивільного захисту України (надалі - Кодекс).
Відповідно до ст. 66 Кодексу центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 67 Кодексу визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 2 ст. 68 Кодексу встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 70 Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Частиною 2 цієї статті визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
 Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.
Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Такий правовий висновок зазначений у постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №812/1296/18 та від 05 лютого 2020 року у справі №160/1739/19.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем вказано про часткове усуненням допущених порушень та надано відповідні докази.
За правилами частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Відтак, у разі усунення виявлених позивачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, із повідомленням відновлення господарської діяльності.
На час розгляду справи в суді доказів, які б свідчили про повне усунення саме порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишалися, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей.
Недотримання вимог пожежної та техногенної безпеки суттєво впливає на забезпечення належного рівня безпеки та створює реальну загрозу життю і здоров`ю людей.
З огляду на наведене, вищезазначені порушення вимог пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, відтак подальша експлуатація приміщення Золотарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області неможлива.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Золотарівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі №260/832/20 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 30.10.2020 року.