ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4095/19  Номер провадження 22-ц/814/2154/20	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Ідея Банк" 
на рішення Крюківського  районного суду  м.  Кременчука Полтавської області від 27 травня 2020 року, ухвалене суддею  Зоріною Д.О., повний текст  рішення складено 29 травня 2020 р., за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", за участю третіх осіб - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гуревічова Олега Миколайовича, Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
 В обґрунтування позову вказував, що в серпні 2019 року за місцем роботи позивачки від державного виконавця Крюківського ВДВС міста Кременчука ТУЮ в Полтавській області надійшла постанова від 20 серпня 2019 року ВП59849135 про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, яка винесена згідно виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером 6821 від 24 липня 2019 року, згідно якої з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість в сумі 48 119,64 грн., в тому числі виконавчий збір в розмірі 4 81,96 грн. 
Між тим, позивачці не відомо, на підставі чого виникла заборгованість у вказаному розмірі. 
Інших документів, окрім постанови державного виконавця, вона не отримувала. 
ОСОБА_1 вважає оспорюваний виконавчий напис № 6821 від 24 липня 2019 року таким, що вчинений безпідставно та з порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, в порушення вимог зазначених вище нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог, а сума боргу необґрунтована, оскільки до неї безпідставно включена комісія по договору (або прострочена плата), а також банком застосоване подвійне нарахування боргового зобов`язання у вигляді пені і штрафу, що заборонено законом. 
Крім цього, виконавчий напис було вчинено без попередження боржника, без направлення йому письмової вимоги, а також без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. 
З цих підстав просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24 липня 2019 року, реєстраційний номер 6821, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z62.231.74491 від 04 вересня 2017 року в розмірі 48 119,64 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи.
Рішенням Крюківського  районного суду  м. Кременчука Полтавської  області від 27 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гуревічова Олега Миколайовича, Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №6821, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z62.321.74491 від 04 вересня 2017 року в розмірі 48 119,64 грн. 
Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду, в розмірі 768 грн. 40 коп.
З цим рішенням місцевого суду не погодився відповідач АТ «Ідея Банк», оскарживши його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права, прохає скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що АТ «Ідея Банк» відповідно до вимог закону надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зокрема, заяву про вчинення виконавчого напису, кредитний договір, довідку про ненадходження платежів, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, довідку-розрахунок заборгованості, списки за формою № 103 згрупованих поштових відправлень банку із відбитком поштового штемпеля, опис вкладення в цінний лист із відбитком поштового штемпеля та фіскальний чек по оплаті послуг поштового зв`язку; виписку по транзитному рахунку, детальний розрахунок заборгованості. 
На думку апелянта, зазначені документи в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача як боржника перед АТ «Ідея Банк», відповідають вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, тому підтверджують безспірність заборгованості позивача.
Також апелянт вказує, що 13.06.2019 року АТ «Ідея Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 11.06.2019 року на адресу, зазначену в кредитному договорі. Отже, вважає, що позивачка була повідомлена про наявність заборгованості за кредитним договором та її складових, а також її попереджено про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або в інший спосіб на власний вибір банку у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги. 
Зазначає, що нотаріусу було надано списки згрупованих поштових відправлень банку із відбитком поштового штемпеля, опис вкладення в цінний лист із відбитком поштового штемпеля та фіскальний чек по оплаті послуг поштового зв`язку, що підтверджують надіслання на адресу позивачки, зазначену в кредитному договорі, вимог АТ «Ідея Банк» про усунення порушення кредитних зобов`язань разом із довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом станом на 11.06.2019 року. Про зміну місця проживання позивачка банк не повідомляла.
Посилається на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання, або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 916/3006/17 від 02.07.2019 р. 
Також вказує, що постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 р. є чинною.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
Справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що  04 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладений кредитний договір №Z62.321.74491, за умовами якого ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти в розмірі 34 811,00 грн. строком на 48 місяців із зобов`язаннями повернути їх разом з процентними платежами згідно умов цього Договору.
Банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти на умовах, встановлених кредитним договором.
ОСОБА_1 умови кредитного договору №Z62.321.74491 від 04 вересня 2017 року не виконала, у зв`язку з чим 11 червня 2019 року на зазначену в кредитному договорі адресу позивачки банком була направлена вимога за вих.№12.4.2/Z62.231.74491 про усунення порушень кредитних зобов`язань шляхом повернення у тридцятиденний строк кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, пені, та із повідомленням, що у разі невиконання боржником зазначених вимог, банк вимушений буде здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.
19 липня 2019 року представник АТ «Ідея Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою №12.4.2/111906 про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором в розмірі 46 219 грн. 64 коп. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса, а також надав нотаріусу довідку від 19 липня 2019 року за вих.№12.4.2/111515 про ненадходження від боржника платежів на виконання зобов`язань за кредитним договором №Z62.321.74491 від 04 вересня 2017 року.
Суму боргу за кредитним договором в розмірі 46 219 грн. 64 коп. АТ «Ідея Банк» обґрунтовує відповідними розрахунками заборгованості станом на 11 червня 2019 року, а саме: строковий основний борг - 25 053 грн. 64 коп.; прострочений основний борг - 4 563 грн. 98 коп.; прострочені проценти - 1 837 грн. 93 коп.; строкові проценти - 85 грн. 20 коп.; строкова плата за обслуговування кредиту - 980 грн. 03 коп.; прострочена плата за обслуговування кредиту - 5 940 грн. 84 коп.; разом пеня - 7 258 грн. 02 коп.; штрафні санкції - 500 грн. 00 коп. (а.с. 53-68).
24 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 6821, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі Кредитного договору №Z62.321.74491 від 04 вересня 2017 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 04 лютого 2019 року, за період з 07 березня 2019 року по 11 червня 2019 року в розмірі 48 119 грн. 64 коп., що складається із: строкового основного боргу - 25 053 грн. 64 коп.; простроченого основного боргу - 4 563 грн. 98 коп.; прострочених процентів - 1 837 грн. 93 коп.; строкових процентів - 85 грн. 20 коп.; строкової плати за обслуговування кредиту - 980 грн. 03 коп.; простроченої плати за обслуговування кредиту - 5 940 грн. 84 коп.; разом пеня - 7 258 грн. 02 коп.; штрафних санкції - 500 грн. 00 коп.; плати за вчинення виконавчого напису - 1 900 грн. 00 коп.
На виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем Крюкіського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Магдій С.Ю. 20 серпня 2019 року винесено постанову ВП №59849132 про відкриття виконавчого провадження.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем; чи отримувала вимогу про погашення заборгованості, що не спростовано відповідачем.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19).
У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Для правильного застосування положень статей  87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:
- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;
- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Представник позивачки стверджував, що ОСОБА_1 не отримувала від банку вимогу про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Відсутні такі відомості і в матеріалах справи. Нотаріусу таке повідомлення банком також не надавалося. 
Стороною відповідача зазначена обставина не спростована.
Той факт, що АТ «Ідея Банк» 13.06.2019 р. було направлено засобами поштового зв`язку на зазначену в кредитному договорі адресу проживання ОСОБА_1 вимогу банку від 11.06.2019 р. про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням вчинення виконавчого напису разом з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором, - не є доказом того, що ОСОБА_1 отримала зазначені документи.
Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання, та обставина, що ОСОБА_1 не отримала письмову вимогу банку виключає можливість вчинення виконавчого напису. 
Зазначене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 р. у справі № 554/6777/17, про які вказувалося вище.
З цих же підстав не приймаються до уваги колегії суддів доводи апеляційної скарги банку щодо належного повідомлення позивачки про наявність заборгованості, її розміру та застереження про можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса.
Крім цього, згідно пункту 3.3.1 кредитного договору №Z62.321.74491 від 04 вересня 2017 року, укладеного між сторонами, за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочки на прострочену суму; сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 20 червня 2017 року.
Згідно статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. 
Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно наданих нотаріусу розрахунків заборгованості ОСОБА_1 нарахована пеня в розмірі 7 258,02 грн. 
Між тим, банком не надано інформацію щодо детального розрахунку розміру нарахованої пені, яка має дворозмірний характер, а саме 0,15% при простроченні платежу в період прострочення оплати з 01 до 60 календарних днів та 0,65% в період прострочення оплати з 61 календарного дня, відповідно до умов п.3.3.1 Кредитного договору.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що розмір нарахованої банком позивачу ОСОБА_1 пені має спірний характер, тому не підлягає стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Доводи апеляційної скарги АТ «Ідея Банк» не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
У постанові від 30.01.2019 р. при розгляді справи №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію.
Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, на які посилався апелянт, стосовно повідомлення боржника, не можуть бути застосовані, оскільки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 суд касаційної інстанції, пославшись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.09.2019 р. при розгляді справи № 357/12818/17, а також Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц, (які прийняті пізніше, ніж у справі № 916/3006/17), сформулював таку правову позицію.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). 
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається з двох етапів: підготовчий, який включає повідомлення боржника, і безпосередньо учинення виконавчого напису, який включає подання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, у тому числі і повідомлення боржника.
Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 
Крім цього, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік), на що вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 р. при розгляді справи № 305/2082/14-ц. 
Приймаючи до уваги відсутність належних, допустимих і достовірних доказів про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед банком, а також щодо вручення позивачці вимоги банку про сплату кредитної заборгованості із застереженням щодо можливого її стягнення за виконавчим написом нотаріуса, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на вищенаведене доводи апеляційної скарги АТ «Ідея Банк» щодо належного повідомлення боржника про погашення кредитної заборгованості та надання нотаріусу необхідних документів, що підтверджують безспірність заявлених вимог, задоволенню не підлягають.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду та не спростовують правильних висновків місцевого суду щодо задоволення позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Ідея Банк" залишити без задоволення.
Рішення Крюківського  районного суду м.  Кременчука Полтавської  області від 27 травня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                          О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун