ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Гаращенко В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року                                                                                Справа № 580/3451/19
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Карпушової О.В., 
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
позивача                                         ОСОБА_1 ,
представника позивача                    Соботник Р.П.,
представників третіх осіб                    Бабенко Р.В., Яводчака В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги релігійної організації «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» та Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Черкаської обласної державної адміністрації,
          
          третя особа, яка не заявляє 
самостійні вимоги 
на предмет спору: релігійна організація «Парафія Святих Мучениць Віри, 
Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви»

про                     визнання протиправним та скасування рішення, 
визнання розпорядження таким, що відповідає законодавству, 

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору релігійна організація «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» про:
- визнання протиправним та скасування розпорядження голови Черкаської ОДА від 02.10.2019 № 606 «Про визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 25.09.2019 №596»;
- визнання розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 25.09.2019 № 596 «Про заяву віруючих громадян» чинним та таким, що відповідає законодавству України.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації від 02.10.2019 № 606 «Про визнання таким, що втратило чинність, розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 25.09.2019 № 596».
У задоволенні позову в іншій частині вимог - відмовлено.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що загальні збори релігійної громади, що відбулися 15.01.2019, проведені у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», з врахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи», а також з того, що рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту викладених в протоколі від 15.01.2019 ухвалено не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади та у відповідності до вимог законодавства.
Крім того, суд зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для відмови зареєструвати нову редакцію статуту релігійної організації і відмова, у такому випадку, могла б бути розцінена як протиправне втручання держави у справи релігійної організації.
Також суд установив, що позивач ОСОБА_1 входить до складу релігійної громади «Парафії святих мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії » с. Бужанка Лисянський район Черкаська область, є особою православного віросповідання та зберігає живий зв`язок з парафією.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Черкаська обласна державна адміністрація та релігійна організація «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та ухвалити постанову про відмову в позові.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог відповідач зазначає, що після того, як ОДА було прийнято розпорядження від 25.09.2019 № 596, яким зареєстровано зміни до статуту парафії та зміну назви релігійної організації до ОДА надійшла заява настоятеля цієї організації, в якій повідомлялося, що відповідні зміни до її статуту були прийняті без урахування Парафіяльних зборів Уманської єпархії УПЦ, у зв`язку з чим ОДА прийнято розпорядження від 02.10.2019 № 606 щодо визнання нечинним попереднього розпорядження від 25.09.2019 № 596.
Апелянт - Релігійна організація у своїй скарзі зазначає, що протоколи загальних зборів, які були надані позивачем до суду на підтвердження його позовних вимог, складені та завірені з грубими порушеннями законодавства, не містять підпису настоятеля та печатки організації, що збори, які проведені позивачем, та будь-які прийняті на них рішення і документи є нікчемними, оскільки він не мав повноважень проводити такі збори. 
Крім того, апелянт - Релігійна організація у своїй скарзі також стверджує, що звернувшись до суду з цим позовом ОСОБА_1 має на меті лише заволодіти майном релігійної громади.
Разом з тим, Релігійна організація стверджує, що ОСОБА_1 не є її прихожанином та членом, а відповідач вказує, що позов у цій справі подано ОСОБА_1 як головою ради релігійної громади Парафії святих мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії с. Бужанка, однак за даними ЄДРПОУ керівником відповідної юридичної особи є ОСОБА_3 . 
З цих та інших підстав апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
Позивачем подано відзиви на апеляційні скарги, в яких він просить залишити їх без задоволення,  а рішення суду - без змін, наполягаючи на правомочності загальних зборів РО, на яких було затверджено зміни до її Статуту та стверджуючи, що ОДА були надані всі необхідні документи для реєстрації відповідних змін.
Релігійною організацією «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» подано відповідь на відзив позивача, в якій релігійна організація наполягає на своїй правовій позиції та стверджує про безпідставності доводів позивача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 витребувано додаткові докази та продовжено строк судового розгляду цієї справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації № 415 було зареєстровано статут релігійної організації «Парафії Святих мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української православної церкви». 
Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації «Про заяви віруючих громадян» від 30.11.2011 № 363 зареєстровано зміни до вказаного статуту у зв`язку зі зміною назви на «Парафії святих мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії Уманської єпархії Української православної церкви».
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником релігійної організації вказаної є священник ОСОБА_3 .
15.02.2019 проведено загальні збори релігійної громади «Парафії святих мучениць Віри, Надії, Любові та матері їх Софії Уманської єпархії Української православної церкви» та рішенням зборів вирішено змінити підлеглість релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях шляхом входу до складу релігійного об`єднання Православної Церкви України. На зборах визначили, що релігійна громада канонічно та організаційно підпорядковується управлінню Харківсько-Полтавської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) та Київській Митрополії Української Православної Церкви (Православної Церкви України), є підзвітною єпархіальним зборам та єпархіальному архієрею Харківсько-Полтавської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) та, відповідно, на зборах змінили офіційне найменування релігійної громади та затвердили її статут у новій редакції.
У протоколі загальних зборів від 15.02.2019 зазначено, що за рішення про перехід релігійної громади до складу релігійного об`єднання Православної Церкви України, із 50 присутніх проголосувало «за» - 41 особа, «проти» - 9, «утрималось» - 0. За внесення змін та доповнень, прийняття нової редакції статуту релігійної громади та подання його на реєстрацію до органів виконавчої влади, проголосувало 41 чоловік - «за», «проти» - 9 та «утрималось» - 0. Протокол підписали: голова зборів - ОСОБА_1 , секретар зборів - ОСОБА_4 . Додатково справжність підписів протоколу засвідчено секретарем виконавчого комітету Бужанської сільської ради.
Відповідно до протоколу загальних зборів від 15.02.2019 загальна кількість членів релігійної громади становить 52 особи.
26.06.2019 до Черкаської обласної державної адміністрації надійшла заява віруючих громадян за підписом уповноваженого протоколом від 15.02.2019 ОСОБА_1 , до якої було додано протокол  № 1 зборів від 15.02.2019, додаток № 1 до протоколу №1 від 15.02.2019 зі списком осіб, які брали участь у голосуванні, додаток № 2 до протоколу №1 від 15.02.2019 список членів релігійної громади, статут релігійної громади у новій редакції.
Також судом встановлено, що Черкаська обласна державна адміністрація, розглядаючи заяву від 26.06.2019, звернулась до Міністерства культури України Департамент у справах національностей та релігії за роз`ясненням щодо необхідності затвердження рішення загальних зборів релігійної громади щодо зміни підлеглості в єпископа Уманського і Звенигородської Пантелеімона, а також щодо отримання офіційної згоди чи відмови стосовно внесення змін до чинного статуту.
У листі від 01.08.2019 Міністерство культури України роз`яснило, що рішення про зміну підлеглості релігійної громади та внесення змін або доповнень до статуту ухвалюється на загальних зборах цієї громади в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 8 Закону України «Про СВОБОДУ совісті та релігійні організації». Це питання належить до виключної компетенції загальних зборів громади.
25.09.2019 на підставі заяви віруючих від 26.06.2019 Черкаською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 596, яким зареєстровано і передано на постійне зберігання Департаменту культури та взаємозв`язків з громадськістю Черкаської обласної державної адміністрації зміни до статуту Парафії святих мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії Уманської єпархії Української православної церкви зі зміною підлеглості з «Української православної церкви» на «Православну церкву України», зі зміною назви на РЕЛІГІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА СВЯТИХ МУЧЕНИЦЬ ВІРИ, НАДІЇ, ЛЮБОВІ, СОФІЇ ХАРКІВСЬКО-ПОЛТАВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) СЕЛА БУЖАНКА ЛИСЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ» та викладення статуту в новій редакції.
01.10.2019 у зв`язку з незгодою з вказаним розпорядженням № 596 ОСОБА_3 , як керівник релігійної організації, звернувся до голови Черкаської ОДА із заявою, в якій просив не брати до відома будь-які клопотання чи заяви та інші документи, що надійшли з 01.01.2019 за підписами ОСОБА_1. та ОСОБА_4 , оскільки вказані особи чи будь-які інші не уповноваженні на це Парафіяльними зборами.
Крім того, у своїй заяві ОСОБА_3 просив вжити заходів щодо приведення у відповідність до вимог чинного законодавства України розпорядження ОДА про затвердження нової редакції статуту релігійної організації.
До вказаної заяви ОСОБА_3 додано протокол загальних парафіяльних зборів релігійної організації № 1 від 28.02.2019, відповідно до якого вирішено залишити релігійну організацію у канонічному підпорядкуванні керуючому Уманською єпархією Української православної церкви на чолі з Блаженнішим Митрополитом Київським і всієї України Онуфрієм. Із присутніх 13-ти осіб проголосувало «за» - 13, «проти» - 0, «утрималось» - 0. Протокол підписали: голова зборів - ОСОБА_3 , секретар зборів - ОСОБА_5 . Відповідно до додатку до протоколу №1 від 28.02.2019 склад членів-учасників загальних парафіяльних зборів становить 15 осіб.
02.10.2019 на підставі цієї заяви головою Черкаської ОДА прийнято розпорядження № 606, яким визнано таким, що втратило чинність, розпорядження Черкаської ОДА від 25.09.2019 № 596 «Про заяву віруючих громадян».
Позивач, вважаючи розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 606 від 02.10.2019 протиправним, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 2, 7 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення такої організації врегульовано Законом України від 23.04.1991 № 987-XII «Про свободу совісті та релігійні організації» (далі - Закон № 987-XII).
У ст. 7 Закону № 987-ХІІ визначено, що релігійні організації в України утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами. Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).
Релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею                  14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим (стаття 8 Закону № 987-ХІІ).
За правилами, установленими статтею 12 Закону № 987-ХІІ, відомості, зокрема, про вид релігійної організації, її віросповідну приналежність і місцезнаходження повинні міститися у статуті (положенні) релігійної організації, який (як і зміни до нього) підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 вказаного Закону.
Частинами першою, третьою-четвертою статті 14 Закону № 987-ХІІ передбачено, що для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються: 1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади; 2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції. До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються: 1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів; 2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).
Засвідчена копія документа про право власності чи користування приміщенням або письмової згоди власника приміщення на надання адреси за місцезнаходженням релігійної громади, зазначеним у статуті (положенні) має бути також подана до статуту (положення) релігійної громади на підтвердження відомостей, викладених у ньому, та у разі зміни місцезнаходження релігійної громади (частини друга, п`ята статті 14 Закону № 987-ХІІ).
Перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, як і рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути оскаржено до суду в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України (частина двадцять перша статті 14, частина друга статті 15 Закону № 987-ХІІ).
У частині другій статті 18 Закону № 987-ХІІ передбачено, що забороняється вчиняти будь-які дії, наслідком яких може стати відчуження майна релігійної організації, зокрема його продаж, обмін, передача у заставу, встановлення іпотеки, безоплатна передача у власність та управління інших осіб, до завершення процедури зміни своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним об`єднанням шляхом реєстрації нової редакції статуту (положення), ухваленого не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до її статуту (положення), або органами управління, визначеними статутом (положеннями) релігійної організації (релігійного центру (управління), монастиря, релігійного братства, місіонерського товариства (місії), духовного навчального закладу).
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовідносини з приводу реєстрації статуту релігійної організації та/або змін до нього безпосередньо пов`язані з правовідносинами щодо участі у створенні та діяльності релігійної громади, юрисдикція яких, відповідно до приписів спеціального Закону № 987-ХІІ, належить до цивільного судочинства.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 910/8132/19 і від 22.01.2020 у справі №  809/1025/17 та у постанові Верховного від 12.02.2020 у справі № 727/5571/19, висновки яких відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування колегією суддів при вирішенні цієї справи.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що спірні правовідносини в цій справі виникли з приводу реєстрації змін до статуту релігійної організації «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» та безпосередньо пов`язані з правовідносинами щодо правомочності відповідних зборів, участі позивача у питаннях діяльності цієї організації та наявності у нього певних прав, а також з діяльності релігійної громади в цілому.
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши сутність (характер) спірних правовідносин та враховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
При цьому, апеляційний суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» («Занд проти Австрії») визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права
Отже, судом першої інстанції при розгляді цієї справи було порушено правила предметної юрисдикції, регламентовані статтею 19 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.
Отже, апеляційні скарги релігійної організації «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» та Черкаської обласної державної адміністрації підлягають задоволенню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Керуючись ст.ст. 238, 239, 242-244, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційні скарги релігійної організації «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» та Черкаської обласної державної адміністрації - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору релігійна організація «Парафія Святих Мучениць Віри, Надії, Любові, Софії Української Православної Церкви» про визнання протиправним та скасування рішення, визнання розпорядження таким, що відповідає законодавству - закрити.
Роз`яснити позивачу, що справа № 580/3451/19 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також, що він має право протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення даної справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 24 листопада 2020 року.

Головуючий суддя:          

Судді: