Справа № 127/20102/20                                                                
Провадження № 33/801/954/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України

08 грудня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника – адвоката Книжка Ярослава Валерійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 

встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Книжник Я.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився з тих підстав, що у машині перебувала неповнолітня дитина, яку необхідно було завезти до пункту призначення. Також зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення працівника поліції на медичний огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.
Крім того, звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що останній не був відсторонений від керування автомобілем. Вказує також на те, що в суді першої інстанції не були допитані свідки, пояснення яких містяться в матеріалах справи.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.
Суду пояснив, що того дня керував транспортним засобом по вул. Келецькій в м. Вінниці, правил дорожнього руху не порушував, а в машині перебував його племінник. Працівники поліції зупинили і чомусь відразу почали пред`являти вимогу про проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Він пояснював, що проїхати з ними не має можливості, так як потрібно доставити в пункт призначення племінника.
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370039 від 28 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 о 14 год 00 хв цього ж дня в місті Вінниці по вул. Келецькій, 128 керував автомобілем Opel Calibra, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, що виражались у звужених зіницях, які не реагували на світло, неприродній блідості обличчя, підвищеній активності. Від проходження огляду для встановлення факту сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.
Відповідно до вимог статті 256 КпАП України, якою врегульовано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Біланом В.М., підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 був присутній при складанні вказаного протоколу, та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України,  повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Вінницькому міському суді.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, надав свої письмові пояснення щодо мотивів відмови від проходження медичного огляду.
До протоколу про адміністративне правопорушення також додано рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Білана В.М., пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за змістом яких ОСОБА_1 відмовився від обстеження у медичному закладі.
Допитана в якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 суду підтвердила, що була запрошена працівниками поліції й засвідчила факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.
Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону і підзаконних нормативно-правових актів в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.
Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі лише за умови першочергового завезення племінника до пункту призначення є безпідставними. 
Крім того, слід звернути увагу, що у разі наявності підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський не мав законних підстав дозволити останньому право керування транспортним засобом з тим, щоб відвезти дитину. 
Що стосується доводів про відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд  у медичний заклад, то апеляційний суд зазначає, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проведення такого огляду. 
Відтак такі доводи є безпідставними та відхиляються судом.
Що стосується доводів скарги про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, то зазначене не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не приймаються до уваги посилання апелянта і на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких містяться в матеріалах справи, не були допитані судом першої інстанції.
Відповідно до статті 272 КпАП України як свідок у справі може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі. На виклик органу, у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі та відповісти на поставлені запитання.
Разом з тим, під час розгляду справи у суді першої інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Книжник Я.В. не скористались правом заявити клопотання про допит свідків, які були залучені поліцейськими. 
Як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, проте наводив свої мотиви такої відмови, які судом належно оцінені як такі, що не звільняють його від відповідальності.
Переконливих доводів, які б спростовували або ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові, і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Книжка Ярослава Валерійовича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        І.М. Стадник