Постанова                                            
Іменем України              
28 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-10/11
 
провадження № 61-30542св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2011 року у складі судді 
Данилюк М. П. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області 
від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Бойчука І. В., Ясеновенко Л. В., Горейко М. Д.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2010 року публічне акціонере товариство «Банк Форум» 
(далі - ПАТ «Банк Форум») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ,                           ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Позов мотивовано тим, що 21 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», було укладено кредитний договір, за умовами якого надано кредитні кошти у формі відновлюваної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 57 200,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту - 20 серпня 2018 року та сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами.
 
При укладенні кредитного договору від 21 серпня 2008 року для забезпечення виконання кредитних зобов`язань було укладено іпотечний договір, посвідчений 21 серпня 2008 року приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О. Я., який зареєстровано у реєстрі за № 1756, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Указане майно належить майновому поручителю ОСОБА_4 . Також укладено договір поруки від 21 серпня 2008 року № 226, за яким поручителем є ОСОБА_2 та договір поруки від 21 серпня 2008 року № 225, за яким поручителем є ОСОБА_3 , які взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника.
 
ОСОБА_1 умови указаного кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 74 357,25 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 57 200,00 доларів США; заборгованості за процентами за користування кредитом - 9 462,95 доларів США; 
пені - 7 694,30 доларів США.
 
Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк Форум» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року у розмірі 
74 357,25 доларів США, що еквівалентно 588 284 грн 82 коп. за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 20 жовтня 2010 року.

 
Короткий змістрішення суду першої інстанції
 
Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області 
від 12 січня 2011 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму у розмірі 74 357,25 доларів США, що еквівалентно 
588 284 грн 82 коп. по курсу НБУ станом на 20 жовтня 2010 року, заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року, забезпеченого договорами поруки від 21 серпня 2008 року № 225, № 226 на користь ПАТ «Банк Форум». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умов указаного кредитного договору, унаслідок чого станом на 20 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 
74 357,25 доларів США, яка підлягає солідарному стягненню з боржника і поручителів.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 липня 
2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 
2011 року залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору                                      від 21 серпня 2008 року щодо повернення кредитних коштів, станом на 
20 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 74 357,25 доларів США. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року у вказаній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області 
від 12 січня 2011 року залишено без зміни. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили.Указаним рішенням суду першої інстанції встановлено обставини, які мають преюдиційне значення при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 . Зокрема, встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , незважаючи на описку в договорах поруки щодо валюти кредитування, ніколи не заперечували, що вони поручались за виконання позичальником умов кредитного договору, за умовами якого ОСОБА_1 видано кредитні кошти в іноземній валюті. Зазначена у договорі поруки сума кредиту в гривнях є опискою, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати указані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильнимзастосуванням норм чинного законодавства. Зазначала про те, що про прийняте судом першої інстанції рішення їй не було відомо, у судові засідання її не викликали. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи їй у задоволенні апеляційної скарги, посилався на ту обставину, що у матеріалах справи знаходиться спільна заява ОСОБА_1 , її та ОСОБА_3 від 12 січня 2011 року про визнання позовних вимог банку. Однак, судом апеляційної інстанції не було звернуто увагу на те, яким чином указана заява була долучена до матеріалів справи, на ній відсутня відмітка канцелярії суду про її отримання, відсутня також резолюція головуючого у справі про приєднання її до матеріалів справи, якщо б така заява була подана у судовому засіданні, то вона не є належним та допустимим доказом. Вказувала на те, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 02 серпня 2017 року їй вперше стало відомо про те, що договір поруки від 21 серпня 2008 року № 226 було укладено у доларах США, а не у національній валюті, оскільки так було вказано у рішенні суду першої інстанції. ПАТ «Банк Форум», змінивши розмір зобов`язання без її на це згоди з 57 200 грн на 
57 200,00 доларів США, збільшив обсяг її відповідальності, як поручителя. Такі дії позивача суперечать вимогам закону, зокрема частини першої 
статті 559 ЦК України і тягнуть за собою припинення договору поруки.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано зВерховинського районного суду Івано-Франківської області зазначену цивільну справу.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України                                     у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня             2019 року справу за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
21 серпня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 57 200,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення - 20 серпня 2018 року. Факт зобов`язання ОСОБА_2 перед банком підтверджується договором поруки від 21 серпня 2008 року № 226, а ОСОБА_3 - договором поруки від 21 серпня 2008 року № 225, а з ОСОБА_4 21 серпня 2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за 
АДРЕСА_1 .
 
У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов указаного кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, станом на 
20 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 74 357,25 доларів США, з яких: 57 200 доларів США, що станом на 20 жовтня 2010 року еквівалентно 452 543 грн 52 коп. - розмір неповернутого кредиту; 
9 462,95 доларів США, що еквівалентно 74 867 грн 08 коп. - проценти за користування кредитними коштами; 7 694,30 доларів США, що еквівалентно 60 874 грн 22 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів та кредиту.
Вищезазначена заборгованість підтверджується розрахунком, який було надано ПАТ «Банк Форум» станом на 20 жовтня 2010 року.
 
У матеріалах справи міститься спільна заява відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 січня 2011 року про визнання позовних вимог банку. Суд апеляційної інстанції в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року дав належну оцінку цій заяві, визнавши її належним доказом у справі (т. 1, а. с. 70).
 
Апеляційним судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_1 , члени його родини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після отримання у 
2010 році листів-претензій з вимогою погашення кредитної заборгованості із запереченнями до банку не звертались, не звертались і до правоохоронних органів щодо заволодіння кредитними коштами сторонніми особами.
 
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , незважаючи на описку у договорах поруки                    від 21 серпня 2008 року щодо валюти кредитування, ніколи не заперечували, що вони поручались за виконання позичальником умов кредитного договору, за умовами якого ОСОБА_1 видано кредитні кошти в іноземній валюті.                    Після видачі ПАТ «Банк Форум» виконавчих листів на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 
2011 року про стягнення кредитної заборгованості та відкриття виконавчого провадження оскаржили постанову державного виконавця тільки щодо пропуску строку звернення таких виконавчих листів до виконання.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм 

матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно з частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
 
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
 
Частиною першою статті 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, а згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
 
Солідарний обов`язок сплати за указаним договору кредиту у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник на підставі договорів поруки від 21 серпня 
2008 року. Так, згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
 
Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини другої цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
 
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
 
Задовольняючи позов ПАТ «Банк Форум», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору від 21 серпня 2008 року щодо повернення кредитних коштів станом на 20 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 
74 357,25 доларів США, що еквівалентно 588 284 грн 82 коп., яка підлягає стягненню на користь банку.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції послався на те, що в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року, якою було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, встановлено обставини про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , незважаючи на описку в договорах поруки щодо валюти кредитування, ніколи не заперечували, що вони поручались за виконання позичальником умов кредитного договору, за умовами якого ОСОБА_1 видано кредитні кошти в іноземній валюті.
 
Доводи касаційної скарги про те, що ПАТ «Банк Форум», змінивши розмір зобов`язання без згоди на це ОСОБА_2 з 57 200 грн на 
57 200,00 доларів США, збільшив обсяг відповідальності останньої, що суперечить вимогам закону, зокрема частині першій статті 559 ЦК України і це є підставою для припинення договору поруки, є безпідставними, оскільки у матеріалах справи міститься спільна заява відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 січня 2011 року про визнання позовних вимог банку.
 
Посилання касаційної скарги на припинення договору поруки з підстав неправильного зазначення у ньому назви валюти кредитування були предметом судового розгляду.
 
Доводи касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення залишити без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Щодо процесуального правонаступництва у випадку припинення юридичної особи
 
У випадку, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (пункт 6 частини першої статті 186 ЦПК України), а у разі, коли провадження у справі вже відкрито, - закриває таке провадження (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України). 
 
Проте, якщо суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи-сторони у спорі чи припинення юридичної особи-сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (частина третя статті 377 ЦПК України). Аналогічно не можна скасувати у касаційному порядку повністю чи частково із закриттям провадження у справі законне й обґрунтоване рішення суду першої або апеляційної інстанції (частина третя статті 414 ЦПК України).
 
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові                           від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20). 
 
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 липня 2019 року внесено відомості про припинення юридичної особи-позивача (запис № 10671110237000829), що може бути підставою, передбаченою пунктом 7 частини першої 
статті 255 ЦПК України, для закриття касаційного провадження у справі. 
 
Але згідно з інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
від 25 вересня 2020 року № 27-12211/20 та Національного банку України від 23 вересня 2020 року, наданою на запит суду касаційної інстанції, ПАТ «Банк Форум» до його ліквідації, а саме 22 січня 2018 року, відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором на користь ОСОБА_5 . 
 
Проте, оскільки колегія суддів дійшла висновку про законність й обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, тому відсутні підстави для застосування частини третьої статті 414 ЦПК України.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області 
від 12 січня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович