ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2020 р.           Справа№ 910/5205/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Суліма  В.В. 
 
За участі секретаря судового засідання Яценко І.В.
представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.12.2020
розглянувши матеріали апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"
на рішення Господарського суду міста Києва
від 23.07.2020
у справі № 910/5205/20 (суддя Пінчук В.І.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут радіоапаратури"
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"
про визнання кредитором та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (далі - відповідач) про визнання позивача кредитором Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», а також про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» включити вимоги Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» на суму 3 000 000,00 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства  «Діамантбанк»   як таких, що підлягають задоволенню у сьому чергу та подати в установленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог сьомої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою   Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» було безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні його заяви про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/5205/20 позов задоволено.
Визнано Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» кредитором Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк».
Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» включити вимоги Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» на суму 3 000 000,00 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» як таких, що підлягають задоволенню у сьому чергу та подати в установленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог сьомої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на користь Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» судовий збір у розмірі 47  102,00 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач заявив свої кредиторські вимоги з порушенням строку передбаченого ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з поважних причин, у зв`язку із чим суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/5205/20 повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні обставин справи.

Процесуальні дії у справі

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Майданевича А.Г., Суліма В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на рішення       Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 910/5205/20 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
24.09.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2020 скаржником усунено недоліки апеляційної скарги (надано належні докази сплати судового збору у розмірі 70   653,00 грн).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" на рішення  Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/5205/20 та призначено справу до розгляду на 10.11.2020.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка  Б.О. з 03.11.2020 по 11.11.2020 на лікарняному, розгляд справи 10.11.2020 не відбувся.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 розгляд справи №910/5205/20 призначено на 03.12.2020.

Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

29.10.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду позивачем подано клопотання про закриття апеляційного провадження, яке обґрунтоване тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати.
Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про закриття апеляційного провадження, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку.
У п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
До поданої 17.08.2020 апеляційної скарги, яка підписана в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» А.В. Федорченко, апелянтом було додано копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.08.2020 №1469, згідно з яким на час перебування у відпустці уповноваженої особи  Фонду на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» з 10.08.2020 до 23.08.2020 (включно) виконуючим обов`язки уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Федорченка Андрія Володимировича, якому делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк».
Заявником не надано до суду доказів визнання незаконним та скасування вказаного рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга від імені Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як органу управління ПАТ «Діамантбанк» підписана особою, яка має право її підписувати, тому у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут радіоапаратури" про закриття провадження у справі відмовляє.

Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/5205/20 повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Представник Приватного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут радіоапаратури" у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.04.2010 р. між Акціонерним товариством закритого типу «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» (далі - позивач, вкладник) та Акціонерним банком «Діамант», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" (далі - банк) був укладений генеральний договір банківського вкладу (депозиту)   № 10-04-16-000843.
20.10.2010 р. між сторонами була укладена додаткова угода № 10-04-16-000843.002 до вказаного договору.
На підставі вказаної додаткової угоди банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України для внесення (зарахування) вкладником банківського вкладу на депозитний рахунок, згідно окремих договорів банківського вкладу.
Згідно з  п.1.2 додаткової угоди № 10-04-16-000843.002 від 20.10.2010 р. сума вкладів, порядок їх розміщення, умови повернення, процентна ставка за вкладом, а також інші умови встановлюються окремими договорами банківського вкладу, що укладаються між банком та вкладником. Строк кожного із вкладів, що розміщуватиметься на вкладному рахунку має становити не більше ніж 1 (один) рік. Максимальна сума вкладу, що може бути розміщена вкладником на вкладному рахунку, банком не обмежується.
На виконання умов п. 3 генерального договору банківського вкладу (депозиту)   № 10-04-16-000843 від 16.04.2010 р. між вкладником та банком були укладені два окремих договори банківського вкладу, а саме: договір банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від 06.09.2016 р., згідно умов якого вкладник (позивач) розмістив банківський вклад у сумі 1000000,00 грн. на вкладному (депозитному) рахунку у банку № НОМЕР_2 , згідно генерального договору банківського вкладу (депозиту) № 10-04-16-000843 від 16.04.2010 р., що укладений між банком та вкладником, дата повернення вкладу здійснюється на поточний рахунок вкладника, за виключенням випадків визначених п.2.17 та п. 3.8 цього договору, за наступними реквізитами: № НОМЕР_3 у ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854 « 07» листопада 2016 р.
Згідно виписки по рахунку від 24.11.2016 р. позивач 08.09.2016 р. перерахував до ПАТ «Діамантбанк» кошти в сумі 1 000 000,00 грн. на депозитний рахунок, згідно договору банківського вкладу № 10-04-16-000843.033 від 06.09.2016 р. без ПДВ.
Договір банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.040 від 31.03.2017 р., згідно умов якого вкладник (позивач) розмістив банківський вклад у сумі 2 000 000,00 грн. на вкладному (депозитному) рахунку у банку № НОМЕР_4 , згідно генерального договору банківського вкладу (депозиту) № 10-04-16-000843 від 16.04.2010 р., що укладений між банком та вкладником. Повернення вкладу здійснюється на поточний рахунок вкладника, за виключенням випадків визначених п.2.17 та п. 3.8 цього договору, за наступними реквізитами: № НОМЕР_3 у ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854, дата повернення вкладу « 03» квітня 2017 р.
Згідно виписки по особовому рахунку від 31.03.2017 р. позивач перерахував до ПАТ  «Діамантбанк» кошти в сумі 2 000 000,00 грн. на депозитний рахунок, згідно договору банківського вкладу № 10-04-16-000843.040 від 31.03.2017 р. без ПДВ.
У подальшому між позивачем та ПАТ «Діамантбанк» були укладені додаткові угоди про подовження строку розміщення вкладів, а саме:
додаткова угода № 10-04-16-000843.035 від 07.11.2016 р.   до договору банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою   сторони продовжили строк розміщення вкладу на 63 (шістдесят три) дні, з 07 листопада 2016 року по 08 січня 2017 року включно, дата повернення вкладу - 09 січня 2017 року;
додаткова угода № 10-04-16-000843.035/1 від 06.01.2017 р. до договору банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.035 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою   сторони продовжили строк розміщення вкладу на 64 (шістдесят чотири) дні, з 07 листопада 2016 року по 09 січня 2017 року включно, дата повернення вкладу - 10 січня 2017 року;
додаткова угода № 10-04-16-000843.037 від 10.01.2017 р. до договору банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою сторони продовжили строк розміщення вкладу на 31   (тридцять один) день, з 10 січня 2017 р. по 09 лютого 2017 р.   включно, дата повернення вкладу - 10 лютого 2017 року;
додаткова угода № 10-04-16-000843.038 від 10.02.2017 р. до договору банківського вкладу (депозиту)   «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою сторони продовжили строк розміщення вкладу на 31 (тридцять один) день, з 10 лютого 2017 р. по 12 березня 2017 р.   включно, дата повернення вкладу - 13 березня 2017 року;
додаткова угода № 10-04-16-000843.039 від 13.03.2017 р. до договору банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою сторони продовжили строк розміщення вкладу на 31 (тридцять один) день, з 13 березня 2017 р. по 12 квітня 2017 р.   включно, дата повернення вкладу - 13 квітня 2017 року;
додаткова угода № 10-04-16-000843.041 від 13.04.2017 р. до договору банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від   06.09.2016 р.
Вказаною додатковою угодою сторони продовжили строк розміщення вкладу на 32 (тридцять два) дні, з 13 квітня 2017 р. по 12 травня 2017 р.   включно, дата повернення вкладу - 15 травня 2017 року.
Листами №743/50.1 від 22.05.2017 та № 1053/50.1/2.11А від 23.05.2017 відповідач повідомив позивача, що:
- на підставі рішення Правління Національного банку України №264-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.04.2017 року № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку »;
- згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17 год. 00 хв. 24 квітня 2017 року до 23 травня 2017 року включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 року №394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Діамантбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2017 року №2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
30.06.2017 року в газеті «Голос України» №117 (6622) опубліковано оголошення про ліквідацію ПАТ «Діамантбанк».
11.09.2017 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 4077 «Про затвердження реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» до якого позивача включено не було.
Згідно виписки по рахунку від 10.02.2020 року ПАТ «Діамантбанк» 31.03.2017 р. переніс кошти на відповідальний рахунок згідно додаткової угоди № 10-04-16-000843.041 від 13.04.2017 до договору № 10-04-16-000843.033 від 06.09.2016 року, а 29.09.2017 р. списав кредиторську заборгованість, у сумі 1 000 000   (один мільйон) грн. за якою не пред`явлено кредиторські вимоги у встановлений законом строк ПАТ «Діамантбанк» для ліквідації.
Згідно виписки по рахунку від 10.02.2020 р. ПАТ «Діамантбанк» 31.03.2017 р. переніс кошти на відповідальний рахунок згідно договору банківського вкладу № 10-04-16-000843.040 від 31.03.2017 р. без ПДВ ПАТ «УкрНДІРА», а 29.09.2017 списав кредиторську заборгованість, у сумі 2  000  000,00 (два мільйони) грн. за якою не пред`явлено кредиторські вимоги у встановлений законом строк ПАТ «Діамантбанк» для ліквідації.
Листом від 28.02.2020 року №209-20/100 позивач звернувся до відповідача із заявою про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог у розмірі 3 000 000,00 грн.
Безспірність кредиторських вимог обґрунтовується позивачем наявною заборгованістю, що виникла внаслідок невиконання ПАТ «Діамантбанк» генерального договору банківського вкладу (депозиту)   № 10-04-16-000843 від 16.04.2010 року, на підставі якого був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.033 від 06.09.2016 року, згідно умов якого вкладник розмістив банківський вклад у сумі 1 000  000,00 грн. на вкладному (депозитному) рахунку у банку № НОМЕР_2 , та договір банківського вкладу (депозиту) «Терміновий» № 10-04-16-000843.040 від 31.03. 2017 року, згідно умов якого вкладник розмістив банківський вклад у сумі 2 000 000,00 грн. на вкладному (депозитному) рахунку у банку № НОМЕР_4 .
Листом від 11.03.2020 р. (№ 207/01л) уповноважена особа   Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» Луньо І.В. повідомив позивача про те, що протягом 30 днів з моменту опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, останній не заявив свої кредиторські вимоги, а оскільки такий строк позивачем було пропущено то, такі вимоги вважаються погашеними та до реєстру не включаються. Так як позивач заявив вимоги із пропущенням даного строку, відсутні правові підстави для задоволення та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку його вимог. Порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.
Позивач вважає вказану відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» Луньо І.В. у задоволенні кредиторської вимоги необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними.
З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду про визнання кредитором ПАТ «Діамантбанк» та зобов`язання  включити його вимоги на суму 3 000 000,00 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»   як такі, що підлягають задоволенню у сьому чергу та подати в установленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог сьомої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором банківського вкладу, згідно якого в силу вимог статті 1058 Цивільного кодексу України, одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (стаття 1059 Цивільного кодексу України).
Згідно зі  статтею 1060 Цивільного кодексу України  договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.
Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України (стаття 1061 Цивільного кодексу України).
Частиною другою статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та  Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Відповідно до ч. ч. 4, 5  ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність"  Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до  Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Правління Національного банку України №264-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.04.2017 року № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно із даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17 год. 00 хв. 24 квітня 2017 року до 23 травня 2017 року включно.
11.09.2017 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 4077 «Про затвердження реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» до якого позивача включено не було.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).
Пунктом 8 "Прикінцевих і перехідних положень" вказаного Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Згідно з частинами 1-4 ст. 44 Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.
Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.
Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.
Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.
Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. 
Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2017 в газеті «Голос України» №117 (6622) опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Діамантбанк».
Також, аналогічне оголошення про початок ліквідації ПАТ «Діамантбанк»  було розміщено на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Вказані обставини свідчать про дотримання відповідачем порядку повідомлення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, передбаченого Законом, та спростовує доводи позивача про його необізнаність щодо початку процедури ліквідації Банку.
За змістом стаття 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду:
1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;
2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;
3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;
4) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;
5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;
6) укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;
7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається;
8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.
Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов`язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком. Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов`язаними з банком особами.
Частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.
Наведені вище норми частини 5 статті 45 Закону дають підстави для висновку, що встановлення законодавцем обмеженого строку для заявлення кредиторами своїх вимог до банку, що ліквідується, зумовлено необхідністю визначення сукупного розміру вимог до банку, що ліквідується, та встановлення співрозмірності заявлених протягом встановленого Законом періоду кредиторських вимог відносно розміру ліквідаційної маси (коштів, іншого майна, що може бути реалізованим для погашення вимог кредиторів у порядку черговості). Таким чином, вимоги, заявлені до банку, який ліквідується, в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" можуть вважатись лише ті, що заявлені виключно в межах строку для заявлення вимог кредиторів до банку, що ліквідується (30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку).
Враховуючи, що опублікування відомостей було здійснено 30.06.2017 року, колегія суддів дійшла висновку, що останнім днем для пред`явлення кредиторських вимог до ПАТ «Діамантбанк» у процесі ліквідації останнього є 31.07.2017 року.
При цьому, як свідчать матеріали справи, заява позивача про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» у розмірі 3 000 000,00 грн датована 28.02.2020, тобто після спливу строку для заявлення вимог кредиторів до банку, що ліквідується (до 31.07.2017 року), а тому вимоги за заявою від 28.02.2020 у силу приписів статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважаються погашеними.
Так, відповідно до статті 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку (частина п`ята статті 45 Закону).
При цьому колегія суддів враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену, зокрема, у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 553/1642/15-ц, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі №755/17365/15-ц, що неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102).
Обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було би непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним.
Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів (пункт 3 частини першої статті 48 Закону).
Оскільки Фонд та його уповноважена особа наділені правом вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд, беручи до уваги конкретні обставини справи, вправі поновити пропущений кредитором строк, визначений у частині п`ятій статті 45 Закону, за умови наявності для цього поважних причин і відсутності обставин, які би могли свідчити про нехтування кредитором його правом заявити вимоги до банку.
Колегія суддів враховує вищенаведені норми законодавства та вказану позицію Великої Палати Верховного Суду, однак, беручи до уваги встановлені конкретні обставини цієї справи, зважаючи на значний пропуск позивачем строку на звернення до відповідача із заявою про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк», колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач заявив свої кредиторські вимоги з порушенням строку передбаченого ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з поважних причин.
У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування пропуску відповідного строку, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.
Тобто, причини поважності пропуску строку оцінюються судом, виходячи з обґрунтування позивачем поважності цих причин. При цьому, приймаючи відповідне рішення, суд повинен надати оцінку представленим доказам, зазначити їх вагомість у підтвердженні тих чи інших обставин.
Так, колегія суддів зазначає, що поважними можна визнати лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем дій щодо заявлення своїх кредиторських вимог до ПАТ «Діамантбанк».
При цьому, позивач не вказав, які саме поважні, об`єктивні, не залежні від його волі обставини перешкоджали йому після того, як він дізнався з листів відповідача №743/50.1 від 22.05.2017 та №1053/50.1/2.11А від 23.05.2017 про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та про початок процедури виведення ПАТ «Діамантбанк» з ринку своєчасно (протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію ПАТ «Діамантбанк») заявити свої кредиторські вимоги до ПАТ «Діамантбанк».
Отже, позивачем не обґрунтовано, які саме причини зумовили його звернення до відповідача із заявою про включення його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» лише 28.02.2020 року, тобто із більш ніж дворічним пропуском строку.
Враховуючи зазначене, наведений висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог спростовується матеріалами справи, оскільки позивач з вимогою про включення до реєстру кредиторів до уповноваженої особи Фонду у передбачений законом строк не звертався, поважних підстав пропуску передбаченого законодавством строку на таке звернення не навів та не порушував перед судом питання про його поновлення, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга  підлягає задоволенню.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст.  129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури».
Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу   Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/5205/20  скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким відмовити у позові Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про визнання кредитором та зобов`язання вчинити дії.
4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут радіоапаратури» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15, корпус 55, код 14308090) на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м. Київ, вул. Контрактова площа, 10-А, код 23362711) 70  653 (сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.
6. Матеріали справи № 910/5205/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
7. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову  може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складений 17.12.2020 у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                В.В. Сулім