ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003396 пров. № А/857/2656/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Гудима Л.Я.,
з участю секретаря судового засідання                Хітрень О.Ю.,
позивача                                                                    ОСОБА_1 ,
представника відповідача                                      Дзюби І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства культури, молоді та спорту України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Гуликом А.Г.; складене у повному обсязі 04 січня 2020 року) у справі № 1.380.2019.003396 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Міністерства культури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - директор Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату ім.С.Крушельницької Закопець Лев Миронович, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

                                                      В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 із вказаним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства культури України щодо невжиття заходів реагування у зв`язку з порушенням директором Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату ім.С.Крушельницької (далі - ЛССМШІ ім. С. Крушельницької, Школи) Закопцем Л.М. вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», викладених в скарзі позивача від 12.12.2018;
- зобов`язати вчинити дії, а саме: притягнути директора ЛССМШІ ім. С. Крушельницької ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з невиконанням ним своїх обов`язків відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства культури України щодо розгляду скарги ОСОБА_4 від 12.12.2018.
Зобов`язано Міністерство культури України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 12.12.2018 та надати достовірну, точну та повну інформацію за результатом її розгляду. 
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії, а саме: притягнути директора ЛССМШІ ім. С. Крушельницької ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності через невиконання ним своїх обов`язків відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило Міністерства культури, молоді та спорту України, яке є правонаступником Міністерства культури України, і вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до незаконного та необгрунтованого вирішення спору по суті. Тому просило рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розпорядником вказаної у скарзі інформації є відповідний заклад освіти (школа), а не відповідач. Крім того, школа надіслала позивачу запитувану ним інформацію в повному обсязі (лист школи від 27.12.2018 № 389). Також вказує, що Міністерство не має права втручатися в діяльність школи, що здійснюється нею у межах її автономних прав, визначених законом та установчими документами.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

За клопотанням, зазначеним в апеляційній скарзі, суд провів заміну первинного відповідача - Міністерства культури України його правонаступником - Міністерства культури, молоді та спорту України, яке в свою чергу суд замінює на його правонаступника - Міністерство культури та інформаційної політики України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 12.12.2018 позивач звернувся до відповідача зі скаргою (т. 1 а.с. 15 - 17) та просив:
1) забезпечити надання ЛССМШІ ім. С. Крушельницької запитуваної інформації, а саме: 
- копію Правил конкурсного приймання дітей (учнів) до Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату ім. С. Крушельницької до 10 класу на 2018 - 2019 навчальний рік;
- наказ директора ЛССМШІ про проведення конкурсного випробування при зарахуванні в 10 клас; 
- інформацію про кількість і склад конкурсної комісії; 
- білети, тексти диктантів, варіанти письмових завдань для конкурсного відбору, затверджені наказом директора ЛССМШІ ім. С. Крушельницької; 
- протоколи конкурсного випробування або інформації про відсутність у Школи таких документів;
2) притягнути до дисциплінарної відповідальності директора ЛССМШІ ім. С. Крушельницької ОСОБА_3 за порушення Закону України “Про доступ до публічної інформації”;
3) стягнути з директора ЛССМШІ ім. С. Крушельницької ОСОБА_3 704 грн 80коп. завданої ним матеріальної шкоди школі.

Листом № 4/21/53-19 від 02.01.2019 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його скарги (т. 1 а.с. 18 - 19).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду скарги, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав вимоги Закону України № 393/96-ВР щодо розгляду скарги позивача від 12 грудня 2018 р. та не надав достовірної, точної та повної інформації за результатами її розгляду. 
З огляду на викладене, вважав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді вказаної скарги позивача, а тому позов в цій частині задовольнив.
У задоволенні позовної вимоги зобов`язати вчинити дії, а саме: притягнути директора ЛССМШІ ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з невиконанням ним своїх обов`язків відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмовлено, оскільки така заявлена передчасно. 

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено гарантії держави, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За приписами пункту першого частини першої статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі – Закон № 2939-VI) суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.
Статтею 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно із пунктом першим частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень – органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Як видно з матеріалів справи, позивач звертався до ЛССМШІ ім. С. Крушельницької із запитами про доступ до публічної інформації, проте запитуваної інформації в повному обсязі не отримав, у зв`язку з чим звернувся до відповідача зі скаргою від 12.12.2018.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі – Закон № 393/96 ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із частиною четвертою статті 3 Закону № 393/96 ВР скарга – це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Статтею 18 Закону № 393/96 ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:
особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
знайомитися з матеріалами перевірки;
подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;
вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Статтею 19 Закону № 393/96 ВР передбачені обов`язки, зокрема, органу державної влади при розгляді скарги, а саме:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судом встановлено, що за результатами розгляду скарги від 12.12.2018 відповідач листом № 4/21/53-19 від 02.01.2019 повідомив позивача про результати розгляду його скарги. 
У вказаній відповіді, зокрема, зазначив, що відповідно до інформації, наведеної у листі ЛССМШІ ім. С. Крушельницької від 27.12.2018 № 389, з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2018, позивачу листами школи від 13.11.2018 № 319 та 20.12.2018 № 374 надана запитувана інформація.

Проте, колегія суддів вважає, що посилання відповідача на те, що ЛССМШІ  імені С.Крушельницької надала необхідну інформацію, є недостатнім для висновку про належний розгляд скарги, оскільки позивач у скарзі чітко зазначає, що вказана школа на виконання рішення суду і не надала всю необхідну інформацію. Відповідач при розгляді скарги повинен був перевірити обґрунтованість таких доводів, перевірити достовірність, точність та повноту, наданої Школою інформації, і лише після цього надавати позивачу відповідь. 

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не розглянув належним чином скаргу позивача в цій частині.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповіді не наведені результати розгляду скарги позивача щодо наявності/відсутності підстав для притягнення третьої особи до дисциплінарної відповідальності, а також неналежно розглянуто скаргу позивача в частині стягнення з директора ЛССМШІ Закопця Л. М. 704 грн 80 коп завданої ним матеріальної шкоди школі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства культури, молоді та спорту України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.003396 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Постанова складена у повному обсязі 09 жовтня 2020 року.