ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

06 жовтня 2020 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №591/4323/19 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1584/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від  16 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
10 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2010 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , від шлюбу мають трьох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб розірвано 03.09.2018 року, відповідач з грудня 2018 року проживає окремо, участь в утриманні та вихованні малолітніх дітей приймає епізодично, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу надає періодично, постійно не сплачує аліменти в достатньому розмірі, хоча зареєстрований фізичною особою-підприємцем, являється директором ТОВ «ВЕДМЕД», добровільно сплачувати аліменти відмовляється. 
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 9000 грн щомісячно від його щомісячного доходу до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн; на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн; на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 889,50 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття і аліменти виплачувати матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 10 липня 2019 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 40 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В доводах апеляційної скарги посилається на неповне встановлення та дослідження обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. 
У доводах вказує, що судом не врахована та обставина, що Степанівська селищна рада не єдине місце роботи відповідача, адже він займається підприємницькою діяльністю, є засновником та директором ТОВ «ВЕДМЕД», є директором ТОВ «НОРМ МАРІН ІНТЕРНЕШЕНЕЛ», співзасновником громадської організації «Добро перемагає», окрім того в офіційно оприлюдненій декларації відповідача за 2018 рік його річний дохід становив 409858.00 грн. 
Зазначає, що не мала можливості подати суду дану декларацію, оскільки її було терміново прооперовано, внаслідок чого отримала другу групу інвалідності. З цих же підстав не мала можливості ознайомитись з поданою довідкою відповідачем про його доходи та не мала змоги бути присутньою у судовому засіданні. 
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та її представника адвоката Бондаренко Є.П., відповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що сторони з 24.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11), який розірвано заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2018 року (а.с. 16).
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12); доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13); сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).
Відповідач проживає окремо, діти знаходяться на утриманні матері та постійно проживають з нею (а.с. 15). Він епізодично приймає участь в утриманні та вихованні малолітніх дітей (а.с. 23-25).
За заявою відповідача від 05 грудня 2019 року до матеріалів справи долучено довідку про його доходи за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року (а.с. 75) та довідку з місця роботи про його основну місячну заробітну плату, яка складає 6600 гривень (а.с. 74).
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з встановленого розміру доходу відповідача. 
       Проте повністю погодитись з висновком суду першої інстанції щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, не можна, так як суд дійшов його з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
Відповідно до ч. 2,3 ст. 51 Конституції України від 26.08.1996 року № 254к/96-ВР батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III (далі - СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 вбачається, що на протязі 2019 року він отримував дохід від Степанівської селищної ради у виді заробітної плати середньомісячний розмір якої складав коливався від 5000 грн до 15000 грн. З 29.02.2020 року він звільнився з роботи. З 03.03.2020 року ОСОБА_2 займає посаду директора ТОВ «Норс Марін Інтернешнл» та отримує мінімальну заробітну плату. В той же час в судовому засіданні апеляційного суду відповідач пояснив, що має у власності автомобіль, також користується іншим автомобілем іноземного виробництва та сплачує за нього лізингові платежі на протязі двох років в сумі 3200 грн щомісячно. Крім того для користування автомобілем відповідач витрачав кошти на придбання пального та технічне обслуговування транспортного засобу. З виписки по картковому рахунку позивачки вбачається, що відповідач на протязі 2019 року перераховував їй приблизно по 3000 грн щомісячно. Також відповідач є засновником товариства з обмеженою відповідальністю «Ведмед». 
Наведені обставини свідчать про те, що відповідач має витрати, які перевищують його щомісячний офіційний дохід. Він має задовільний стан здоров`я, інших непрацездатних осіб на утриманні не має. В той час, як позивачка є особою з інвалідністю другої групи внаслідок чого на даний час не працює та позбавлена можливості заробляти необхідні та достатні кошти для утримання дітей. 
З врахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання трьох дітей в більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції та враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також ту обставину, що мати дітей на даний час має незадовільний стан здоров`я та є особою з другою групою інвалідності, колегія суддів вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 6000 грн щомісячно.
Отже, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні, а розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача збільшенню до 6000 грн від його щомісячного доходу. 
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги згідно ч.1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 600 грн за апеляційний розгляд справи. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 381-382 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2020 рокузмінити в частині розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, і аліменти виплачувати матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 10 липня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за апеляційний розгляд справи в сумі 600 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 07 жовтня 2020 року. 

Головуючий :                                                         Т.А. Левченко 

Судді:                                                                         В.І. Криворотенко 

        О.І. Собина