ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/12527/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О. М. - головуючий, Мамалуй О. О., Студенець В. І.,
за участю секретаря Низенко В. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Плотницької Н.Б.
від 25.05.2020
та постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Копитової О.С., Суліма В.В., Грека Б.М.
від 20.10.2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг»
до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
про стягнення 5 193 435,68 грн
за участю представників:
від позивача: Шох С.М.
від відповідача: Гавкалюк В.В., Лещенко О.В., Смітюх І.І.

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 5 193   435,68 грн  заборгованості за договором поставки вугілля від 29.03.2019 № 111/15, в тому числі: 4 887   366,92 грн основної заборгованості, 286   224,84 грн вартості доставки вугілля, 16   867,33 грн пені та 2   976,59   грн 3 % річних.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору поставки вугілля від 29.03.2019 № 111/15 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла основна заборгованість у розмірі 4 887   366,92 грн та заборгованість за доставку вугілля у розмірі 286   224,84 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 16   867,33 грн пені та 2   976,59   грн 3 % річних.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій
29.03.2019 між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" (постачальник за договором) укладено договір поставки вугілля №   111/15 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця, а покупець прийме і оплатить вугільну продукцію (далі вугілля) на зазначених у договорі умовах.
Відповідно до пункту 1.2. договору кількість, асортимент і строки (терміни) поставки вугілля погоджуються сторонами в залежності від потреби покупця, але в будь-якому випадку в межах загальної суми договору і терміну його дії та разом з назвами виробників, вантажовідправників, відокремлених підрозділів покупця (ТЕС) - вантажоотримувачів (далі - вантажоотримувачі), залізничних станцій відправлення, залізничних станцій вантажоотримувачів (далі - залізничні станції призначення) і їх реквізитами вказуються в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору (далі - специфікація).
Пунктом 2.1. договору визначено, що поставка вугілля по договору здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно «Інкотермс 2010. Правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», з урахуванням передбачених договором особливостей. 
Згідно з пунктом 2.6. договору право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить після підписання сторонами акту приймання-передачі вугілля у відповідності до пункту 4.6. договору. 
За умовами пунктів 7.1., 7.2. договору враховуючи положення пункту 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо тимчасового звільнення від оподаткування податком на додану вартість (далі - ПДВ) операцій з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення (далі - податкова пільга) базова ціна вугілля, що поставляється по договору, встановлюється за одну тонну при визначених в пункті 6.1. договору базових показниках якості і становить 2725,00 грн без ПДВ. У випадку відмови постачальника від використання податкової пільги сторони укладають додаткову угоду до договору щодо встановлення базової ціни вугілля з врахуванням ПДВ на період, визначений на підставі наданих покупцю завірених копій підтверджуючих документів про відмову постачальника від використання податкової пільги у цьому періоді. 
Загальна сума договору складається з визначеної відповідно до умов договору фактичної вартості поставленого вугілля, плати за перевезення вугілля перевізником, ПДВ у випадку його нарахування та не може перевищувати 160   000 000,00 грн.
Відповідно до пунктів 7.6., 7.6.2., 7.7. договору плату за перевезення оплачує постачальник. Покупець відшкодовує постачальнику вказану в залізничних накладних плату за перевезення виключно по території України.
Підставою для відшкодування покупцем плати за перевезення є акт відшкодування плати за перевезення до кожного акту приймання-передачі вугілля, який повинен містити (в тому числі, але не виключно) назву вантажовідправника та залізничної станції відправлення, номер залізничної накладної, номер залізничного вагону, кількість вугілля, розмір плати за перевезення, яка підлягає відшкодуванню, номер та дату відповідного акту приймання-передачі вугілля.      
Оплата вартості вугілля та відшкодування вартості за його перевезення здійснюється покупцем на підставі підписаних між сторонами актів приймання-передачі вугілля та актів відшкодування плати за перевезення в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 40 (сорока) календарних днів з моменту підписання відповідних актів. 
Договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.07.2019, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 10.1. договору в редакції додаткової угоди від 26.06.2019 № 2). 
Специфікаціями від 29.03.2019 № 1, 2, 3 до договору погоджено, що постачальник поставить (передасть), а покупець прийме вугілля в обсязі                 22,7 (+-5%) тис. т., 17,5 (+-5%) тис. т. та 9,8 (+-5%) тис. т. відповідно. Строк (термін) поставки вугілля: з 01.04.2019 по 30.04.2019.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання умов укладеного договору поставки вугілля від 29.03.2019 № 111/15 позивач поставив, а відповідач прийняв вугілля відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі партії вугільної продукції від 19.04.2019 № 4 -УДІТ на суму 24 183 330 грн 23 коп., від 19.04.2019 № 5 - УДІТ на суму 7 968 404 грн 67 коп., від 19.04.2019 № 6 - УДІТ на суму 10 000 462 грн 96 коп., від 19.04.2019 №      7 - УДІТ на суму 17 195 926 грн 62 коп., від 18.07.2019 № 36-УДІТ на суму 4 887 366 грн 92   коп., від 22.04.2019 № 59/УДІ на суму 36 684 600 грн 46 коп., від 23.04.2019 №   60/УДІ на суму 1 508 378 грн 74 коп., від 25.04.2019 № 1-УДІТ/15 на суму 27   267 380 грн 78 коп., актів звіряння по кількості та якості від 19.04.2019               № 4 -УДІТ, від 19.04.2019 № 5 -УДІТ, від 19.04.2019 № 6 -УДІТ, від 19.04.2019            № 7 -УДІТ, від 18.07.2019 № 36-УДІТ, від 22.04.2019 № 59/УДІ, від 23.04.2019           № 60/УДІ,      від 25.04.2019 № 1-УДІТ/15, залізничних накладних, а також актів відшкодування плати за перевезення до акту приймання-передачі партії вугільної продукції від 19.04.2019 № 4 -УДІТ на суму 2 175 121 грн 20 коп., від 19.04.2019 № 5 - УДІТ на суму 455 575 грн 56 коп., від 19.04.2019 № 6 - УДІТ на суму 903 625 грн 20 коп., від 19.04.2019 №      7 - УДІТ на суму 975 311 грн 04 коп., від 18.07.2019 № 36-УДІТ на суму 286 224 грн 84 коп., від 22.04.2019 № 59/УДІ на суму 2 182 938 грн 60 коп., від 23.04.2019 № 60/УДІ на суму 1 168 479 грн 60 коп. та від 25.04.2019 № 1-УДІТ/15 на суму 3 208 286 грн 16 коп. 
Відповідачем оплачено поставлений позивачем товар частково. Відповідачем не було оплачено товар, поставлений згідно акту № 36-УДІТ від 18.07.2020 року та не відшкодовано постачальнику вартість за його перевезення, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед постачальником за отриманий товар у розмірі 4 887 366 грн 92 коп. та заборгованість з відшкодування вартості за його перевезення у розмірі 286 224 грн 84 коп. 
Відповідач наполягає на поставці товару неналежної якості, в зв`язку з чим ним не було проведено оплату вказаного товару, однак належних та допустимих доказів поставки позивачем неякісного вугілля не надав. 
Умови приймання вугілля, якість та асортимент вугілля, що поставляється за договором, передбачені      розділами 4 та 6 договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору приймання вугілля здійснюється спільно Вантажоотримувачем і уповноваженими представниками Постачальника в місці надходження - на території і на обладнанні Вантажоотримувача.
За письмовим погодженням сторін приймання вугілля в місці надходження може здійснюватись незалежною інспекторською організацією або в присутності представника такої організації (п. 4.3 договору).
В пункті 4.4 договору закріплено, що спірні ситуації щодо якісних показників вугілля, прийнятого без участі представника незалежної інспекторської організації, вирішуються шляхом виконання хіманалізів контрольних та арбітражних зразків лабораторних проб.
Хіманаліз арбітражних зразків лабораторних проб здійснюється на письмову вимогу Постачальника або Покупця після оцінки результатів хіманалізу відповідних контрольних зразків лабораторних проб. Результати хіманалізу арбітражних зразків лабораторних проб вважаються остаточними без врахування всіх попередніх хіманалізів в будь-яких лабораторіях та застосовуються для виконання умов договору.
Порядок відбору арбітражних зразків визначений пунктом 6.3 договору, при цьому зазначено, що арбітражні зразки проб зберігаються в Вантажоотримувача до моменту підписання актів звіряння кількості та якості вугілля, з яких відбирались ці зразки.
Матеріали справи не містять доказів того, що апелянтом вчинялись відповідні дії щодо встановлення якості вугілля, зокрема проводився хіманаліз      арбітражних зразків спірної партії вугілля, як то передбачено умовами договору.
Натомість представниками сторін 18.07.2019 було підписано акт № 36-УДІТ звіряння по кількості і якості, яким сторони підтвердили, що позивач поставив, а відповідач отримав вугільну продукцію загальною вагою 1 854,286 т в звітному періоді з 07.04.2019 по 09.04.2019. При цьому в акті вказано, що вказаний акт є підставою для проведення взаєморозрахунків без звернення до Держарбітражу.
Тобто цим актом сторони підтвердили отримання продукції за показниками якості та ціни у відповідності до умов договору та вартістю з урахуванням кількісних та якісних показників відповідно до п. 7.3, 7.4 договору.
Так, за умовами договору, зокрема п. 7.3, 7.4 визначено, якщо фактичні якісні показники вугілля відрізняються від встановлених в пункті 6.1 договору базових показників, ціна 1 тонни вугілля визначається з врахуванням знижок за кожен відсоток відхилення від базових показників; ціна 1 тонни вугілля в партії складає 10% від вказаної в п. 7.1 Договору, якщо по відношенню до цієї партії вугілля виникне хоча б одна з наступних умов: вміст золи перевищить 30%, вміст вологи перевищить 16%.
Згідно з актом від 18.07.2019 вартість партії вугілля в зв`язку з недоліками по зольності та вологості зменшено на 145 527,65 грн та 20 034,79 грн відповідно.
Таким чином сторонами при прийманні продукції перевірялись питання її якості та в зв`язку з виявленими недоліками було враховано відповідну знижку. 
Наданий відповідачем на підтвердження невідповідності якості поставленої продукції акт щодо невідповідності вугілля ДСТУ № 4083:2012 складений товариством з обмеженою відповідальністю «Матеріали, специфікації, інспекції» не взятий судами до уваги, так як складений на підставі зразків вугілля на вугільному складі «Зміївська ТЕС» у той час як у даній справі спір виник з приводу не проведення оплати за вугілля поставлене позивачем на Вуглегірську ТЕС. 
Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій
Господарський суд міста Києва рішенням від 25.05.2020 у справі №   910/12527/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020, позов задовольнив повністю. Стягнув з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь      Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдонінвест Трейдінг" 4 887 366 грн 92 коп. основної заборгованості, 286 224 грн 84 коп. вартості доставки вугілля, 16   867   грн 33 коп. пені та 2 976 грн 59 коп. 3 % річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі      77 901 грн 54 коп.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтоване тим, що відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами поставки позивачем неякісного вугілля з викладених відповідачем обставин.  
Також місцевим господарським судом у рішенні від 25.05.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та товарознавчої експертизи, з огляду на те, що відповідачем не обґрунтовано подання вказаних клопотань, з яких підстав відповідач пропонує провести експертизу, що саме має бути предметом дослідження, а також не надано жодних доказів на підтвердження необхідності проведення експертиз.
Суд апеляційної інстанції також відмовив відповідачу у призначенні комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи у справі №910/12527/19 з тих підстав, що товарознавча експертиза щодо якості поставленого товару може бути проведена належним чином за наявності певних умов: по-перше, в розпорядженні експерта повинен бути саме той товар щодо якості якого заперечує одна із сторін; по-друге, стороною повинно бути доведено, що умови зберігання товару відповідали певним характеристикам для зберігання вказаного товару.      З дати підписання Акту 36-УДІТ від 18.07.2019 минуло майже три місяці, позивач є не єдиним постачальником вказаної продукції, вугільна продукція зберігається відповідачем в такий спосіб, що достеменно ідентифікувати яким саме постачальником її було поставлено не виявляється за можливе.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі №910/12527/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Підставою касаційного оскарження судових рішень відповідач зазначив пункт 1 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та послався на те, що судами попередніх інстанцій необґрунтовано відхилено клопотання відповідача про призначення експертизи у справі, при цьому судами не враховані висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі № 922/1909/17, від 09.09.2020 у справі №910/10458/19.

ТОВ «Укрдонінвест Трейдінг» подало відзив на касаційну скаргу у якому просило закрити касаційне провадження у справі №910/12527/19 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Спірним є стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» 5   193   435,68 грн  заборгованості за договором поставки вугілля від 29.03.2019 №   111/15, в тому числі: 4 887   366,92 грн основної заборгованості, 286   224,84 грн вартості доставки вугілля, 16   867,33 грн пені та 2   976,59   грн 3 % річних.
Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (частина 1 статті 673 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів (частина 1). У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми (частина 5). Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів (частина 7).
Відповідно до частини 2 статті 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1)   відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2)   вимагати заміни товару.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що якість та асортимент вугілля, що поставляється за договором №111/5 від 29.03.2019, повинні відповідати вимогам пункту 6.1 цього договору.
Також підпунктом 3.4.3 договору №111/5 від 29.03.2019 передбачено, що покупець має право не приймати і не оплачувати вугілля, якщо будь-який з його якісних показників виходить за межі, встановленого в пункті 6.1 договору допустимого діапазону.
Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;    висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
За змістом статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
У постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 922/1909/17 та від 09.09.2020 у справі № 910/10458/19 (які наведені відповідачем в обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України) зазначено, що оскільки спір виник у зв`язку з поставкою неякісного товару, суду слід було вирішити питання про призначення відповідної експертизи для вирішення питання щодо якості поставленого товару; вирішуючи клопотання відповідача, суд обмежився посиланням на відсутність підстав для призначення експертизи, та не навів мотивів, за якими заявлені відповідачем клопотання не підлягають задоволенню. Разом із тим, вирішуючи спір, ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції з урахуванням заперечень відповідача та поданих ним доказів не було досліджено умов договорів поставки щодо якості товару, який поставляється за цими договорами, та наслідкам поставки товару неналежної якості, а також не надано відповідної правової оцінки доводам відповідача щодо поставки позивачем неякісного товару, а відтак і щодо дійсної суми заборгованості, яка підлягає стягненню.
З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Центренерго» в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилалося на те, що вугілля, яке постачалося відповідачу за договором від 29.03.2019 № 111/15 було нижчої якості, ніж передбачалося умовами договору та не відповідало якісним показникам передбаченим ДСТУ 4083:2012, зокрема позивачем поставлялось вугілля з високою зольністю, вмістом сірки, вологістю, що є підставою для застосування додаткової знижки. Тому з метою визначення якості поставленого вугілля, його походження, місця збагачення, ринкової вартості, а також дійсної суми заборгованості за договорами відповідачем були заявлені клопотання про призначення судової почеркознавчої, судової товарознавчої та судової економічної експертизи для встановлення дійсної якості поставленого позивачем товару, виходячи з якої має  бути визначена сума заборгованості.
Суд першої інстанції, вирішуючи заявлені відповідачем клопотання, відмовив у їх задоволенні у судовому рішенні при вирішенні справи по суті, при цьому жодних мотивів, з яких суд дійшов таких висновків, будь-яких обґрунтувань, за якими суд вважав відповідні доводи відповідача безпідставними не навів, обмежившись загальним висновком, що відповідачем не обґрунтовано подання вказаних клопотань.
Апеляційний господарський суд також відхилив клопотання відповідача про призначення комплексної економічної та товарознавчої експертизи, з тих підстав, що наданий заявником звіт про інспекцію вугільної продукції на складах відокремленого підрозділу «Зміївська ТЕС» ПАТ «Центренерго» від 31.07.2019 не є доказом постачання неякісного вугілля за договором № 111/15 від 29.03.2019, оскільки позивачем поставка здійснювалась на Вуглегірську ТЕС. При цьому  судом апеляційної інстанції зазначено, що позивач є не єдиним постачальником вказаної продукції, що вугільна продукція відповідачем зберігається в такий спосіб, що достеменно ідентифікувати яким саме постачальником її було поставлено не є можливим, а також, що всі документи поставки зі сторони відповідача підписані та спорів щодо якості у встановленому договором порядку ним не заявлялось. 
Разом з тим судом апеляційної інстанції, не надано оцінки доводам ПАТ   «Центренерго», що по фактам поставок неякісного вугілля ПАТ   «Центренерго» було подано ряд заяв про вчинення злочину до правоохоронних органів.
За фактами привласнення коштів ПАТ «Центренерго» в особливо великих розмірах внаслідок поставок вугілля за завищеними цінам та неналежної якості Державним бюро розслідувань проводяться досудові розслідування в межах кримінальних проваджень. Копії документів на підтвердження відповідних доводів відповідачем було долучено до клопотання.
А також, що у ПАТ «Центренерго» є в наявності зразки вугілля, поставленого за договором № 111/15 від 29.03.2019, які можуть бути надані для проведення судової товарознавчої експертизи.
Також постанова суду апеляційної інстанції не містить висновків щодо підстав відмови відповідачу в призначенні судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлених у справі    «Хаджинастасиу проти Греції», за змістом рішення якого національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так як при вирішенні спору ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції достовірно не встановлено обставин відповідності поставленого за договором № 111/15 від 29.03.2019 товару умовам щодо його якості, та не надано відповідної правової оцінки доводам відповідача щодо поставки позивачем неякісного товару, а відтак і щодо дійсної суми заборгованості, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову є передчасними.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
З врахуванням викладеного, оскільки суд першої інстанцій припустився неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які не були усунуті судом апеляційної інстанції, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для його скасування та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, прав та обов`язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.
Судові витрати
Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої  статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі №   910/12527/19 скасувати.
3. Справу № 910/12527/19 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 

Судді                                                                                          О. Мамалуй

                                                                                          В. Студенець