Справа № 163/2112/20  Провадження №33/802/701/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія: ст. 472 МК України 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року                                                                 місто Луцьк 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митниці Пікалюка М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду від 27 серпня 2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, 

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1   визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі  11792, 90 грн. з конфіскацією в дохід держави 5000 гривень та 250 доларів США, що за офіційним курсом НБУ разом становили 11 792,90 гривні.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 06.07.2020 з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Опель", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом-платформою, номерний знак НОМЕР_2 , не задекларував за встановленою формою 5000 гривень та 250 доларів США, що за офіційним курсом НБУ разом становили 11 792,90 гривні, та знаходились у сумці разом із задекларованою валютою і були виявлені під час митного контролю.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідальність за ст. 472 МК України настає у разі недекларування товарів та транспортних засобів, а не валюти. Вказує, про невірне зазначення судом валюти, яка була вилучена, оскільки, було вилучено, як слідує з протоколу 250 доларів США, а не євро, як зазначено в постанові суду першої інстанції. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, копію постанови отримав 14.09.2020, а апеляційну скаргу подав 18.09.2020 в межах десятиденного строку, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав скаргу з викладених в ній мотивів, думку представника митниці, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.
Факт незадекларування виявлених та вилучених грошових коштів підтверджується і поданою ОСОБА_1 митною декларацією транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей (а.с.5), актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.4).
Окрім того, при наданні пояснень працівникам митниці ОСОБА_1 фактично визнав свою винуватість, оскільки підтвердив те, що гроші належали саме йому (а.с.11).
В пункті 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, яка затверджена постановою Правління НБУ від 27.05.2008р. №148 вказано, що фізична особа-нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки що вивозиться, не перевищує суму готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що доводи скаржника щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення безпідставні, тому визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Судом першої інстанції на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 792,90 грн., з конфіскацією в дохід держави 5000 грн. та 250 євро, що за офіційним курсом НБУ разом становить 11 792,90 грн.
Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 намагався перемістити 250 доларів США, а не євро, проте, в перерахунку за курсом валют НБУ сума в гривнях зазначена вірно 6 792, 90 грн. 
В зв`язку із чим суд апеляційної інстанції уточнює постанову суду першої інстанції в частині валюти, яка була поміщена та конфіскації в дохід держави 250 доларів США. 
Розмір накладеного адміністративного стягнення відповідає безальтернативній санкції ст.472 МК України та вірно встановлено суддею суду першої інстанції.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської від 27 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 27 серпня 2020 року щодо нього – без змін.
Уточнити постанову судді Любомльського районного суду від 27 серпня 2020 року, вважати, що валюта, яка була переміщена - долари США. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                        О.М.Клок